Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Ste poznali žrtev? - Ni to slabo za preiskavo?
- Ga še podpirate? - Je suspendiran s fakultete?
- Bi lahko intervjuvali vse tri? - Zakaj ni kriv?
- Maria, samo hipec. - Kako se počutite?
Kako se počuti Magnus?
- Dobro jutro. - Dobro jutro, Christa.
Hvala. -Ni za kaj.
Kako si? -V redu.
Počitek potrebuješ.
Dobro je. Saj bo kmalu dopust.
Magnus ni kriv.
Seveda ni.
ŽIVLJENJE IN SMRT V WINSFORDU
Pet, štiri, tri, dve...
Hvala, da ste z nami na krasen oktobrski večer.
Sem Maria Holinek. Gledate "Naš čas".
Švedska slovi po odličnem socialnem varstvu.
Vseeno pa skrbi dejstvo, da je vse več žensk brezdomk.
Pravimo jim "nove nevidne".
Večina prihaja iz težavnih razmer.
Nocoj jih bomo nekaj spoznali.
Kako si pristala na cesti?
Oropali so me.
Oropali?
Ja.
Mahnili so me po glavi, da sem zakrvavela.
Ne spomnim se več, kdo sem.
Srečo si imela, da so te hitro našli.
Ja, srečo sem imela.
Česa se ti spomniš, Ragnar?
Sta se sprla?
Na kaj namigujete?
Je pač šla.
Se ni med vama nič zgodilo?
Seveda ne.
Kakšne traparije so to?
Si se kdaj počutila ogrožena, Cecilia?
Kaj se greste?
Vraga, pa sem ti rekel, da ne bi smela priti.
Greva. -Rez!
Ragnar, prosim te. Sedi, Ragnar.
Če ne greš pri priči z mano...
Še žal vam bo!
Četrt ure premora.
Ni treba iti z njim.
Ne morem drugače.
Napudrajte Mario.
Nisem se mogla zadržati. -Vem.
Kar butnilo je ven.
Si ti, Maria?
Bergman je prišel. Presenečenje imava.
Prav.
Pridi, kuža.
Kaj? Psa si kupil?
Ja, vdan in prijazen je. In menda zdresiran.
Kaj naj s psom?
Nehaj, vse ženske potrebujete družbo.
Še ti. Bergman je rekel...
Kaj sem rekel?
Živjo. -Živjo.
Želiš, da sem obzirnejši do Marie.
Psov sploh ne maram.
Vidiš, kakšna je?
Pes je krasen.
Hotela sva ti povedati,
da bo Magnus napisal novo knjigo.
Nekaj čisto drugačnega.
Nič znanstvenega.
Ne bi počakali, da ga oprostijo obtožb?
Zakaj tako dolgo traja? Več kot en mesec.
Nedolžen je. -Že, ampak...
Nekateri pritiskajo, naj odločitev dobro pretehtajo.
Saj bo vse v redu. Zaupaj mi.
Nobenih možnosti nima s tožbo.
Preusmeriti moramo pozornost javnosti.
Spomini na Samos bi bili čisto nova zgodba.
Magnus bi že dolgo rad spisal knjigo iz tega dnevnika.
Za drugo ni časa.
Ampak ni se treba zdaj ubadati s tem.
Ne.
Maria, si že pregledala moj članek o hermenevtiki?
Kaj, hudiča...
Si izbrisala povezavo z Dostojevskim?
Odveč je bila.
Od kdaj si ti strokovnjakinja za to?
Nisem rekla, da sem.
Bergman pravi, da pojdiva v tujino.
- Se nisva strinjala? - No, ne vem...
Jaz lahko pišem knjigo, ti pa načrtuješ novo oddajo.
Koristilo bi nama.
Kam bi pa šla?
Kaj praviš na Anglijo?
Anglijo?
Resno?
Ne kaj bolj eksotičnega?
Malce toplejšega?
Že vem. Kaj praviš na Marakeš?
Ne, ne Marakeš. -Ja. Na eksotično in toplo.
Dobro ti bo delo.
Obema bo. Zasluživa si.
Lahko greva mimogrede še na Poljsko
k Slobiju in njegovi novi ženi.
Kaj praviš?
Je Poljska mimogrede?
Menda si prejel veliko uglednih nagrad,
odkar si bil nazadnje v svoji domovini.
Povabil sem te. Si imel takrat noro zabavo?
Poznaš me, Mirek. Ne prenesem praznovanj.
Barbara že mogoče, jaz pa ne. -Kaj se to pravi?
Nič, samo da imaš rada dobre zabave.
"Mirek", madonca.
Od otroštva me nihče ni tako poklical.
Saj. Zdaj si pravi Šved. Magnus.
Uradno, ja. Tu nisem več v evidencah.
Izvolita. -Marička!
No, zame si še vedno pesnik.
- Na to se pije. - Na zdravje!
Na zdravje.
Maria, povej mi vse
o čudovitem svetu televizijskega novinarstva.
Težko bi mu rekli novinarstvo.
Prej spominja na resno zabavo.
Ne podcenjuj se. Gledal sem tvojo oddajo.
Res? V švedščini?
- Ja, s podnaslovi. - Imata rada piroge?
To pa je pojedina!
Ti pomagam? -Prosim.
Boš vzela? -Ja, hvala.
Povej kaj o svoji službi.
Lepo je videti.
V bistvu pripravljam novo oddajo za drugo leto.
Res?
Krasno. -Pes je prismojen.
Vabila bom goste z vsega sveta...
Ah, Slobi... Bi še?
Ne, hvala. -Ne?
Ne, nocoj bom še brala.
Res? -Ja.
Na zdravje. -Na zdravje.
Kje si spoznala Slobija? Si tudi ti v gradbeništvu?
Ne, ne.
Ni mi treba delati. Slobi zasluži dovolj.
Poslovni imperij ima, veliko hišo, živi na veliki nogi.
Jaz skrbim, da sva lepi tako hiša kot jaz.
Vsi imamo drugačen motiv za delo.
Ja.
Meni daje občutek svobode.
Se ne počutiš nič utesnjena?
Kako to misliš?
Ker ne živim v mestu?
Ker nimam dobre službe?
Ne, nisem tako mislila.
Misliš, da ti svobodo daje tvoja vizitka?
No, nisem odvisna od Magnusa. Tudi finančno ne.
Ampak prej si rekla, da si si želela v Anglijo.
To je čisto drugače.
Ne, ne.
Kako se že reče...
Pritožila si se.
Magnus je hotel v Afriko, kajne?
Marakeš je krasno mesto.
Oprosti.
Meni je to čudno.
Opravljaš njegovo delo in svobodna ženska si.
Ne moreš pa iti tja, kamor hočeš.
Kaj pa jaz? Slobi me uboga.
Ti se še lepotičiti ne utegneš.
Oprosti.
Obožujem te. Kako si smešen!
Ja, obljubim, da se vidiva. Adijo, Barbara.
- Glavo mi bo razneslo. - Naj jaz vozim?
Ne, ti nikoli ne veš, kje smo.
In kdo bi potem gledal zemljevid?
Jaz bom pisal knjigo o Samosu,
ti pa uredi članek za Cambridge Press.
Si slišala, kaj sem rekel?
Kdaj sta z Bergmanom sklenila, da greva v Maroko?
Ko si bila v Göteborgu.
Torej še preden si me sploh vprašal?
Pa kaj potem?
Nisem imela možnosti, kajne?
Kaj te muči?
Saj ne bi šla res v Anglijo, kar sama?
Ja, šla bi. -Nehaj.
Si že kdaj šla kam sama?
Si Barbaro že kdaj videl? -Ne.
Ampak ni slaba za starega kozla Slobija, ne?
Če ti je všeč tak tip...
S pirogi nam je skoraj postregla še joške.
Predstavljaj si, da skače po tebi
in trese te male breskvice.
Zakaj to delaš? Zakaj?
- Hudiča, sama si začela. - Zakaj mi to počneš?
Ti si omenila te piroge.
Ničesar ne znaš ceniti.
Prekleto, Maria!
Prekleto!
Ne v avtu. Hvala.
Hudiča!
Hladna si kot led.
Jebenti!
Jebenti...
Izpusti psa ven.
Počakaj!
Našel sem bunker.
Maria!
Pridi...
Nekaj moram prijaviti.
Psi ne smejo v urad.
Oprostite, na obali sem nekaj slišala.
"Pjes."
"Pjes?"
Pustite psa zunaj.
Oprostite, ne znam poljsko.
Na obali...
Psi ven.
Prav. Seveda, oprostite.
Pridi, Castor.
"Bergman 2x klical"
"Dobila sva pogodbo za knjigo!"
"Pokliči me!"
Pridi.
Nehaj.
Hvala. -Ni za kaj.
Pozdravljeni. Sem Maria... Anderson.
Piše, da sprejemate domače živali.
Pojdi stran!
Maria, menda ne verjameš take neumnosti?
- Saj veš, kakšne so punce. - Ne, ne vem.
Globoko v sebi veš.
Samo denar hoče, hudiča.
Vseeno ji je, da mi bo uničila kariero.
Ali tebi. Da bo uničila vse.
Saj ne morem verjeti. Ne morem...
Poslušaj me.
Potrebujem te.
Nisi slišala moje plati.
Pridi sem.
Navaden lov na čarovnice je.
Glej.
Poslušaj me.
Nikogar nisem posilil, vrabca.
Moraš mi verjeti.
Pridi.
Počakaj.
Lepega psa imate.
- Hvala. Strežete hrano? - Mesno pito še imamo.
Prav. -Prinesem vam jo.
Boš še, Bob?
"Zadeva: Projekt Samos. Magnus se mi ne javi.
Britanska založba je podpisala.
Želijo osnutek in načrt do decembra.
Povej mu, naj me pokliče.
Živjo, Bergman. Prispela sva v Maroko.
Magnus dela kot nor. Ne da se motiti.
Ne skrbi, priskrbela ti bom, kar potrebuješ.
Osnutek knjige "Samos", Magnus Holinek."
Pridi, Castor. Greva.
Jeremy.
Motiš novo sosedo?
Zdravo. -Zdravo.
Si prišla v kočo Down?
Ja. Vas je očitno precej manjša, kot sem mislila.
Ja. Jaz sem Mark. Tu živim. V tisti dolini.
Mimogrede, to dračje ne bo gorelo.
Dovolj drv imam. Lahko ti jih nekaj prinesem.
Prosim, hvala.
No, pridi. Dirkajva do doma.
Veselilo me je.
Maria, kajne?
Jeremy!
MIEDZYZDROJE BUNKER NOVICA
Kako je psu ime?
Castor.
Castor, to je...
Mož jo je tako poimenoval.
A, poročena si? -Ja.
Mislim, ne. Bila sem.
Narazen sva šla.
A tako.
Castor je Tintinov sluga.
- Ne, tisto je bil Nestor. - Zlomka, pa res!
Jeremy!
Hej, lepše delaj z njo.
Oprosti. -V redu je.
Njegova mama ga je bolje razumela.
Kaj ti bodo vse te hiške?
- Za sove so. - Hišice za sove?
Ja, narodni park Exmoor ima program za varovanje čukov.
Jeremy izdeluje hišice, da se z nečim zamoti.
Koliko si jih naredil ti?
- Jebenti, preveč. - Jebenti...
Hvala.
Malenkost.
Se vidiva.
Hej, hej...
Hej.
Ga res nisi spodbujala? Niti podzavestno?
Veste... To se mi ne zdi več pametno.
Prosim te. Prosim.
Ne hodi. Vem, da ti je težko. Obema je.
Ampak moram slišati. Moraš mi povedati.
Lepo prosim.
Po službi smo šle s prijateljicami v hotel.
Skupina moških nam je plačala pijačo.
Med njimi je bil vaš mož.
Ko mi je ponudil pijačo, jo je prekril z roko.
Samo enkrat sem srknila.
Pa se ničesar ne spomnim.
Zbudila sem se pri njem v sobi, z njegovo spermo na trebuhu.
To si lahko izmisli kdor koli.
Zakaj bi lagala?
Poznam tega moškega. 27 let sva poročena.
Veste, kaj mi je rekel?
Da ni bilo posilstvo, če se ničesar ne spomnim.
Zdaj mi je že pošteno žal.
Da sem spregovorila.
Resnica nima nič s tem.
Tudi če to prijaviš, te lahko živo pokopljejo.
Samo da veste... Ko me bodo hoteli izplačati,
bom vzela denar. Žal mi je.
Ne!
Živjo.
Tvoja žena. Kako je...
V prometni nesreči.
- A tako. Moje sožalje. - Hvala.
Pred štirimi leti je bilo.
A se mi še vedno ne zdi resnično.
Nekoč sem bila zaročena. Pri dvajsetih letih.
Smrtno se je ponesrečil z motorjem. -Žal mi je.
Ni enako, seveda.
Vseeno je. Žalovanja ne razvrščamo.
Ne točkujemo.
- Vsaka izguba boli. - Ja.
- Kako si pristala tu? - Pripeljala sem se.
Ne... -Kaj je?
Ne, ja...
Lahko se še naprej sprehajava po močvirju.
Bi te pa rad malo bolje spoznal.
Če ti je prav.
Nekoč sem hotela postati učenjakinja.
Pa nisem bila pol tako pametna in naduta kot on.
- Kot tvoj nekdanji mož? - Ja.
Kako sta se spoznala?
Moj profesor je bil, ko sem študirala v Stockholmu.
Že znan, genij, po svoje.
Verjela sem vsemu, kar je rekel.
Ker mi je...
Laskalo, da me je imel za sebi enako.
Vsaj tako sem mislila.
Ja.
- Škoda, po svoje. - Škoda?
Ja.
Najbrž je edini človek, ki mi je bil kdaj všeč.
Mark?
Moraš mi verjeti.
Magnus! -Poglej!
Magnus!
Ustavi se.
Počakaj. -Kako lepo!
Me ne bi počakal?
Zakaj si rekel, da ji ne bo uspelo?
Sva spet pri Barbarinih joških?
- Nisi hotela govoriti o njih. - Ne govorim o Barbari.
Govorim o punci iz hotela v Göteborgu. -Kateri?
Presneto dobro veš, o kateri govorim.
Nikoli ne moreš odnehati, kaj?
Ne da ti miru.
Čisto vse trohice radosti moraš zatreti.
Res si neverjetna.
Nikoli nisem trdil, da sem angel, Maria.
Tam je pač sedela...
In se spogledovala kot kakšna hotnica.
- Ne sprašujem te o varanju. - O čem pa, hudiča?
Ali sem jo napičil?
Sem!
Saj sem ti že povedal.
Misliš, da ne more lagati,
samo zato, ker je ženska?
Nisi mi odgovoril na vprašanje.
Ni mi treba.
Uvodna preiskava je potrdila moje besede.
Preprosto se mi ni mogla upreti.
Dejstva niso vse, Maria.
Pomembno je, kako se jih tolmači.
"Neznani pošiljatelj: Misliš, da si varna?
Našel sem te."
Castor!
Glej. Njegov avto je. Njegov avto. -Maria!
- Njegov klinčev avto je. - Čigav?
Kaj počneš?
Hudiča!
Jeremy! Jeremy!
Jeremy!
Castor! Hej, Castor.
Živjo. Živjo!
Živjo, Castor.
Prelepa kuža. Pridi.
Jeremy, ostani notri.
- Kam si šla? - Kaj? Ti si odšel.
Odšel? Iskal sem Jeremyja.
Policija misli, da je zakuril Jeremy.
K sreči mislijo, da po nesreči. Si kaj videla?
Ne. Jeremyja ni bilo tam, ko sem odšla.
Prav.
Ste našli lastnika avta?
Za dva upokojenca gre.
Res ne moreš povedati, kam greš?
Vidim, da je nekaj narobe.
Nisem jim povedal, da si bila pri avtu.
Oprosti.
Vse ti bom pojasnila.
Samo malo časa potrebujem. Prav?
Nekaj moram urediti.
Živjo, Bergman.
Maria? Kje, hudiča, sta?
Živjo, torej...
Našli so ga.
Kaj? -Našli so ga.
Koga?
Moškega, ki ti je sledil.
Kdo mi je sledil? Bergman, ne vem, o čem govoriš.
O Ragnarju iz oddaje, ki pretepa ženo in ti grozi.
Te uredniki niso obvestili?
Ne.
No, ujeli so ga. Samo to ti sporočam.
Prav.
Je Magnus tam?
Ne, on... -Madona, naj me že enkrat pokliče!
Britanska založba že zelo pritiska name.
"Neznano truplo v bunkerju, ni dokazov"
Moje sožalje.
Je kaj novega?
Ne, ni.
Prišel sem pogledat, ali si v redu.
Hvala.
Magnus je vedno govoril:
"Meja je tenka.
Prej ali slej jo prestopiš."
Ne smeš se kriviti.
Nisi mogla vedeti.
Ne, prav imaš.
V bistvu pa...
Nisem preveč družabna.
Ja, seveda.
Hotel sem ti samo kako pomagati.
V redu sem, hvala.
Maria.
Zvenelo bo brezsrčno... Ali imaš Magnusove zapiske?
Najnovejši osnutek?
Knjige o Samosu?
Ja, vse imam.
Razumem, da zdaj ne moreš premišljevati o tem.
Ampak obvezali smo se.
Bi prevzela pisanje te knjige? Poslušaj.
Lahko začneva s tem, kar je že napisal.
Tega nisi samo prebrala, ampak tudi urejala.
Kot vedno.
- Spomini niso akademsko delo. - Ne bi bilo prav.
Kot bi kradla njegov opus.
To bi storila zanj.
Njemu v čast.
Gotovo bi se strinjal.
Lahko se sama podpišeš.
In mu knjigo posvetiš.
Premisli.
Čudovita si bila. -Hvala.
- Zadovoljna sem. - Krasno.
Zamočila sem Grynbergov navedek.
Si opazila? -Ne.
Sicer pa sem zelo zadovoljna.
Odlično.
Ti pomagam odstraniti ličila?
Ni treba, hvala. -Prav.
- Mudi se mi naprej. - Prav, ljubica.
Se vidiva jutri. -Ja.
Adijo. -Adijo.
Čestitam! -Hvala.
Živjo. -Hoj. Mark tu. Kmalu bova tam.
Krasno. -Lahko kar prideva?
Jeremy bi rad videl kužico.
Ja, seveda. -Lepo. Se vidiva kmalu.
Prav, adijo.
Maria Holinek?
Višja inšpektorica Simonssonova.
Moj sodelavec Nordin.
Nekaj vprašanj imava.
Če sem vas prav razumela,
sta z možem lani sredi novembra
iz Švedske odpotovala v Maroko.
Je tako? -Ja. Na dopust sva šla.
Nadalje trdite, da je vaš mož, Magnus Holinek,
izginil na poti nazaj nekje med Rostockom in Trelleborgom.
Osmega januarja letos.
Ali to drži? -Ja.
Trdite, da je skočil s trajekta
na pol poti med Nemčijo in Švedsko.
Ni tako? -Ne.
Ne? -Nisem rekla, da je skočil s trajekta.
Samo izginil je. Morda je padel v vodo.
Ja, seveda.
Ne gre mi skupaj,
kje točno je izginil.
Kje točno?
Nekje sredi Baltika. -Ja.
Morala bi se dobiti pol ure po izplutju iz Nemčije?
Ja, tako je.
Mož je šel na stranišče. Hotel je pokaditi cigareto.
Je bil vaš mož
Šved?
Rojen na Poljskem, a s samo švedskim državljanstvom.
Ne razumem, zakaj je to pomembno.
Gre namreč za to, Maria...
Da se to nikakor ne ujema.
Truplo so našli daleč proč od domnevnega kraja izginotja.
Ja, baltski tokovi so pozimi zelo močni.
Res je, lahko so močni.
Toda niti najmočnejši tokovi
njegovega trupla ne bi mogli zanesti v bunker.
Na obali Poljske.
Poljske?
Dva tedna, preden ste šli na trajekt.
Tega ne morete povezati...
Sprva res nismo.
Poljska policija se je odzvala na prijavo pogrešanega.
Nekaj so našli.
Zjutraj je prispelo.
Podgane ga niso hotele.
Maria.
Je vaš ta volvo, ki stoji pred vašo hišo?
Ja.
MEDIATRANSLATIONS