Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Видяхте ли се с обвинителката? - Не е ли зле за разследването?
- Още ли го поддържате? - А отстраняването от университета?
- Може ли да интервюирам и трима ви? - Защо го смятате за невинен?
- Мария, една минутка! - Мария, как се чувствате?
Как се чувства Магнус?
- Добро утро. - Добро утро, Криста.
- Благодаря. - Няма защо.
- Как си? - Добре.
Имаш нужда от почивка.
Добре съм. Скоро излизам в творчески отпуск.
- Той не го е направил. - Много ясно.
ЖИВИТЕ И МЪРТВИТЕ В УИНСФОРД
Пет... четири... три... две...
Добре дошли в тази прекрасна октомврийска вечер.
Аз съм Мария Холинек, а това е "Нашето време".
Макар Швеция де са слави с образцовата си социална система,
нараства загрижеността заради все повечето жени сред бездомниците.
Често ги наричат "новите невидими",
много от тях идват от проблемни семейства.
Тази вечер ще се срещнем с няколко от тях.
Как стана така, че се озова на улицата?
Бях нападната в гръб.
- Нападната в гръб? - Да.
Удариха ме по главата, потече ми кръв.
И после вече не знаех коя съм.
Голям късмет е, че са те намерили толкова скоро.
Да, беше късмет.
Ти какво си спомняш, Рагнар?
Карали ли сте се?
Какво се опитваш да кажеш?
Тя просто излезе.
И не е имало кавга между вас?
Разбира се, че не.
Какво значи това, по дяволите?
Чувствала ли си някога несигурност, Сесилия?
По дяволите, какво правиш, а?
Дявол го взел, казах ти да не идваме!
- Тръгваме си! - Стоп!
Моля те, Рагнар, недей, седни.
Ако не тръгнеш с мен веднага...
Ще съжаляваш.
Ще направим пауза. Продължаваме след 15 минути.
Не си длъжна да тръгваш с него.
Не мога.
Може ли да проверим грима на Мария?
- Не можах да се спра. - Знам.
Просто не можах да се спра.
Мария? Ти ли си?
Бергман е тук. Имаме изненада за теб.
Добре.
Ела насам, старче!
Какво?! Взел си куче?
Да! Много мил и верен.
В приюта казаха, че е и добре обучен.
- Какво да го правя това куче? - Стига, всяка жена иска компания.
- Дори и ти. Бергман каза... - Какво съм казал?
- Здрасти. - Здрасти.
Че трябва да съм по-внимателен към Мария.
Аз дори не обичам кучета.
Видя ли с какво трябва да се боря?
Той е страхотно куче.
Всъщност искахме да ти кажем,
че Магнус е поел ангажимент да пише нова книга.
Нещо по-различно.
Неакадемично.
Не трябва ли да изчакаме да го оправдаят?
Защо се проточи толкова? Ти каза, че ще отнеме само месец.
- Той е невинен. - Така е, но...
Има голям натиск да не се избързва с решението.
Всичко ще бъде наред. Вярвай ми.
Тя няма абсолютно никакъв шанс.
Трябва да сменим фокуса на публичното внимание.
Едни литературни мемоари за Самос ще му дадат нов наратив.
Той от години иска да превърне този дневник в книга.
Нямаме време за друго.
Но в момента не трябва да се тревожим за това.
- Не. - Не.
Мария, можеш ли да погледнеш статията ми за херменевтиката?
Какво е това, по дяволите?
Махнала си препратката към Достоевски?
Беше излишна.
Кога стана такъв експерт?
Не съм твърдяла, че съм.
Бергман смята, че трябва да заминем.
- Мислех, че вече решихме. - Не знам...
Аз мога да работя по книгата, а ти да планираш ново предаване.
Може би е добра идея.
Къде можем да отидем, а?
Например в Англия?
Англия...
Ти сериозно ли?
Защо да не е на по-екзотично място?
На по-топло.
Сетих се! Какво ще кажеш за Маракеш?
- Не, не Маракеш... - Да! Слънчево, екзотично, топло!
Ще ти се отрази добре.
Ще е чудесно и за двама ни. Заслужаваме го.
Би могло също да минем през Полша по пътя,
да видим Слоби и новата му жена.
Какво ще кажеш?
Полша дали е по пътя за Мароко?
Чух, че си спечелил много престижни награди,
откакто посети родината за последен път?
Аз те поканих, затова нека да празнуваме.
Мирек, познаваш ме. Не понасям церемониите.
- Барбара може би, но не и аз. - Ей! Какво значи "Барбара може би"?
Скъпа, нищо особено. Значи просто, че обичаш празненствата.
Господи, Мирек... Не съм чувал това име, откакто бях момченце.
Да, знам. Сега си стопроцентов швед - Магнус.
Да, официално съм. Дори не знам дали все още съм регистриран тук.
- Заповядайте. - Боже мой!
Е... за мен ти все още си поет.
- Да пием за това! - Наздраве.
Наздраве.
Е, Мария, искам да чуя всички подробности
за чудесния свят на телевизионната журналистика.
Не бих я нарекла точно "журналистика"...
По-скоро е нещо като... сериозно забавление.
Стига, не се подценявай. Гледал съм те.
Нима? На шведски?
- Да, на шведски, със субтитри. - Обичате ли кнедли?
Истински пир!
- Да ти помогна ли? - Да, моля.
- Искаш ли? - Да, благодаря.
Разкажи ми повече за работата си.
Изглеждат чудесно.
Всъщност имам някои нови планове за тв предаване догодина.
Наистина?
- О, прекрасно! - Това куче е откачено.
И да каня хора от цял свят...
Слоби, Слоби... Искаш ли?
- О, не, благодаря. - Не?
Имам още четене тази вечер.
- Сериозно? - Да.
- Наздраве! - Наздраве.
Къде се запознахте? И ти ли си в строителството като Слоби?
О, не, не...
Аз няма нужда да работя. Слоби изкарва достатъчно пари.
Той има голяма империя с голяма къща и голям живот.
А аз правя така, че къщата да е хубава.
И аз да съм хубава.
- Е, всеки работи по различни причини. - Да.
Аз просто обичам усещането за свобода.
Не се ли чувстваш малко... като в капан?
Какво имаш предвид под "като в капан"?
Това, че не сме в големия град?
Защото нямам готина работа?
Не, нямах предвид това.
И си мислиш, че визитката ти ти дава свобода?
Независима съм от Магнус. Дори и финансово.
Но по-рано ми каза, че искаш да отидеш в Англия.
- Е, това е малко по-различно. - Не, не, ти...
Как се казваше... Ти се оплакваш.
Магнус е този, който иска да отиде в Африка, нали?
Но Маракеш е чудесно място.
Съжалявам.
За мен това е странно.
Ти вършиш неговата работа и си свободна жена.
Но все пак не можеш да избираш къде да отидете.
Аз ли? Аз казвам на Слоби какво да прави.
Ти дори нямаш време да си хубава.
Извини ме.
Да, ще се видим. Обещавам, добре. Чао, Барбара!
- По дяволите, главата ме боли. - Да карам ли аз?
Не, ти нямаш усещане за посоките.
А и кой ще гледа картата?
Докато пиша книгата за Самос,
ще имаш време да редактираш статията за "Кеймбридж Прес".
Чу ли какво казах?
Кога точно решихте с Бергман за Мароко?
Докато ти беше в Гьотеборг.
Значи... преди да ме попиташ?
Е, и какво?
Не съм имала друг избор, така ли?
Какъв е проблемът?
Не ми казвай, че сериозно си мислела да отидеш в Англия. Сама.
- Да. Бих могла. - О, я стига!
Кога изобщо си пътувала в чужбина сама?
- Срещал ли си Барбара и преди? - Не.
Бива си я като за стар пръч като Слоби, нали?
Ако си падаш по такива неща...
Помислих, че гърдите й ще изпаднат, докато сервираше "пирогите" си.
Представи си я върху теб
как клати малките си цицки.
Защо правиш това? Защо го правиш?
- По дяволите, ти го започна. - Ти защо го правиш?
Ти първа започна да говориш за "пироги".
Ти никога не цениш нещата!
Мамка му, Мария!
Мамка му!
Не пуши в колата. Благодаря.
По дяволите.
Студена си като буца лед!
По дяволите.
Да го вземат мътните.
Пусни кучето!
Можеш ли да ме изчакаш?
Това е бункер!
Мария!
Хайде, влизай.
Трябва да съобщя за нещо.
Тук е забранено за кучета.
Съжалявам... Чух нещо на плажа.
- Кучето. - Кучето?
В управлението се влиза без кучета.
Съжалявам, не говоря и не разбирам полски.
На плажа...
Никакви кучета.
А... добре. Разбира се, съжалявам.
Ела, Кастор.
Пропуснато обаждане Бергман
Бергман: Договорът за книгата е уреден.
Бергман: Обади ми се!
Ела тук!
Да, здравейте. Казвам се Мария... Андершон
и видях от рекламата, че приемате домашни любимци.
Махай се!
Мария, нали не вярваш на тези глупости?
- Знаеш какви са тези момичета. - Не, не знам какви са.
Дълбоко в себе си знаеш.
Интересуват я само парите, дявол го взел.
Не й пука дали ще съсипе целия ми живот, кариерата ми...
Или твоята. Или нашата. Или всичко.
Това не се случва. Не може да се случва.
Чуй ме.
Имам нужда от теб сега, по дяволите!
Още не си чула историята от моя страна.
Ела тук.
Това е просто един гаден лов на вещици.
Виж...
Чуй ме.
Никого не съм изнасилил, по дяволите.
Трябва да ми повярваш.
Хубаво куче.
- Благодаря. Предлагате ли храна? - Имаме останал пай с говеждо.
- Да. - Ще го донеса.
Искаш ли още, Боб?
Относно: Проекта за Самос. Мария, къде е Магнус? Не отговаря.
Британските издатели подписаха договора за Самос!
Искат груб план до седмица и чернова до декември.
Накарай го да ми се обади! Поздрави, Бергман
Здравей, Бергман, пристигнахме в Мароко!
Магнус работи непрекъснато. Каза, че не иска да го безпокоят.
Но не се тревожи, ще се погрижа да получиш необходимото.
"Самос" от Магнус Холинек Чернова
Ела, Кастор, ела.
Ей! Джеръми...
На новата съседка ли досаждаш?
- Здрасти. - Здрасти.
В Даун Лодж ли сте отседнали?
Да. Селото явно е доста по-малко, отколкото мислех.
Да. Аз съм Марк. Живея наблизо, отвъд онази долина.
Между другото, това дърво няма да гори.
Имам много дърва за огрев. Мога да ви докарам, ако искате.
Добре. Да, може, благодаря.
Ти, хайде тръгвай. Ще те хвърля до вкъщи.
Беше ми приятно да се запознаем.
Вие сте Мария, нали?
Джеръми!
Мендзиздройе Бункер Нюз
Та... как се казва кучето?
Кастор.
Кастор. Това е...
Съпругът ми й го измисли.
- О, значи си омъжена? - Да.
В смисъл не, бях омъжена.
Но... сме разделени.
Ясно.
Това е... икономът от "Тинтин". Кастор.
- Не, той е Нестор. - По дяволите, да...
Джеръми!
Ей! Внимавай!
- Съжалявам за това. - Всичко е наред.
Майка му... тя го разбираше.
И какъв е планът с всичките тези къщички.
- За сови са. - Къщички за сови?
Да... Има програма за защита на забулените сови в парка "Ексмор".
Джеръми прави много къщички, има нужда от занимание.
Колко сте направили?
- Адски много. - Адски много!
Благодаря.
Да...
Е, ще се виждаме.
Сигурна ли сте, че не го насърчихте? Дори несъзнателно?
Знаете ли... Според мен това не беше добра идея.
Моля ви... Моля ви!
Не си тръгвайте, знам, че е трудно. Трудно е и за двете ни,
но имам нужда да го чуя. Имам нужда да го чуя от вас.
Моля ви.
Бях в хотела след работа, с приятелки.
Група мъже предложиха да ни черпят по едно питие.
Съпругът ви беше един от тях.
Когато ми подаде моето питие, ръката му беше върху чашата.
Отпих само една глътка.
Не си спомням нищо.
Събудих се в стаята му. С неговата сперма по корема ми.
Всеки може да го каже.
Защо ми е да лъжа?
Аз познавам този мъж. Женени сме от 27 години.
Знаете ли какво ми каза той?
Каза, че не е изнасилване, щом не си го спомням.
Във всеки случай, сега съжалявам.
Че проговорих.
И истината няма нищо общо тук.
Дори да проговориш, пак може да те погребат жива.
И трябва да знаете... че когато ми предложат пари срещу отказ...
Съжалявам, но ще ги взема.
Не! Не!
Ей...
Съпругата ти... тя как е...
Автомобилна катастрофа.
- О, съжалявам. - Да, това... Не, няма проблем.
Беше преди четири години.
Но... още не мога да повярвам.
Някога бях сгодена. Бях на 20 и няколко години...
- Той загина. В катастрофа с мотор. - О, съжалявам...
Не е същото, разбира се.
Не е същото... Няма критерии за степенуване на скръбта.
Не можеш да я сравняваш.
- Загубата си е загуба. - Да.
- Добре, и как така стигна дотук? - С каране.
- Не... - Какво?
Не, ясно...
Хубаво, ти искаш да си останем с приятните разходки в пустошта.
Но аз искам да те опозная по-добре.
Ако и ти го искаш.
Някога исках да съм академичен учен.
Но далеч не бях умна като него, нито пък толкова егоцентрична.
- Като бившия ти съпруг. - Да.
Как се запознахте?
Той вече бе преподавател, аз следвах в Стокхолмския университет.
Беше известен, смятаха го за гений.
А аз вярвах на всяка негова дума.
Защото...
Сигурно съм била поласкана, че гледа на мен като на равна.
Така си мислех.
Да.
- Каква загуба, в известен смисъл. - Загуба?
Да.
Може би единственият човек, когото съм харесвала.
Марк?
Трябва да ми вярваш.
- Магнус! - Ти да видиш!
Магнус!
Спри!
- Чакай! - Направо изумително!
Не можеш ли да почакаш?
Защо каза, че тя няма никакъв шанс?
Отново ли говорим за Барбара и циците й?
- Мислех, че не ми е разрешено. - Не питам за Барбара.
- За момичето от хотела в Гьотеборг. - Какво момиче?
Много добре знаеш за кое момиче питам.
Защо не можеш да оставиш тези неща на мира?
Не можеш, нали?
Защо ти трябва да смачкаш и най-дребния намек за веселие?
Просто си невъобразима!
Не съм казвал, че съм ангел, Мария.
Тя просто си седеше там...
Пръскаше съблазнителни погледи - те така правят, когато се разгонят.
- Не питам за твоите изневери. - Какво точно питаш тогава?!
Дали съм я чукал? Да!
Вече ти казах, по дяволите.
Или си мислиш, че само защото е жена,
тя не може да лъже?
Не отговори на въпроса ми.
Не съм длъжен да ти отговарям.
Предварителното разследване доказа, че аз съм прав.
Тя просто не е могла да се въздържи.
Фактите не са всичко, Мария.
Зависи как ще ги интерпретираш.
От: Анонимен Мислиш ли, че си в безопасност?
Открих те.
Кастор!
Виж... Виж!
- Това е неговата кола! Неговата кола! - Мария!
- Това е шибаната му кола! - Чия кола?
Какво правиш?
- Мамка му. - Къде е Джеръми?
Джеръми! Джеръми!
Джеръми!
Кастор! Кастор...
Хубавото ми, прекрасно кученце...
Джеръми, стой там.
- Къде тръгна? - В какъв смисъл? Ти ме остави.
Оставил съм те?! Търсех Джеръми.
В полицията мислят, че може Джеръми да е запалил огъня.
За щастие, смятат, че е случайно. Ти видя ли нещо?
Не. Джеръми го нямаше, когато тръгнах.
Ясно.
Откри ли собственика на колата?
Някакви пенсионери.
Може ли поне да ми кажеш къде отиваш?
Знам, че нещо не е наред.
Не съм им казал, че си била при колата.
Извинявай.
Мога да обясня. И ще го направя.
Само ми трябва малко време.
Трябва да уредя едно нещо.
Здравей, Бергман.
Мария? Къде се губите, по дяволите?
Здравей, ние сме...
Откриха го.
- Какво? - Откриха го.
- Кого са открили? - Онзи тип, твоя преследвач.
Какъв преследвач? Бергман, не знам за какво говориш.
Рагнар от твоето предаване, който биеше жена си.
Който ти праща заплашителни имейли. Не ти ли се обадиха от студиото?
Не.
Е, вече го пипнаха. Реших, че трябва да го знаеш.
Добре.
Магнус там ли е?
- Не, той е... - За бога, нека ми се обади!
- Английските издатели ме притискат. - Разбира се.
Следи липсват Неидентифицирано тяло в бункер
Ужасно съжалявам...
Ти чу ли нещо?
Не. Нищо.
Исках само да проверя добре ли си.
Благодаря.
Както Магнус казваше сам:
"Границата е тънка линия -
не знаеш кога си я пресякъл".
Не бива да се самообвиняваш.
Нямаше откъде да знаеш.
Нямах. Прав си.
Бергман, всъщност...
Аз не ставам за компания в момента, така че...
Да, така е. Разбира се.
Само исках да видя мога ли да помогна с нещо.
Добре съм, благодаря.
Мария...
Може да е безчувствено от моя страна,
но може ли да ми дадеш бележките му?
Последната чернова?
Имаш предвид проекта за Самос?
Да, имам всичко.
Разбирам, че в момента не си в състояние да мислиш за това,
но имаме задължения и...
Би ли могла да го поемеш ти? Само ме изслушай, моля те.
Ще започнем с това, което е вече готово.
Все пак не само си чела черновата, но и си я редактирала. Както винаги.
- А и това не е академичен труд. - Но ще бъде нередно.
Все едно крада труда му.
Може да е посветено на него.
В негова чест.
Той сам би пожелал така.
Дори може да е подписано от теб.
"На Магнус".
Помисли си.
- Беше фантастична! - Благодаря.
- Много добре се получи, наистина. - Чудесно.
Обърках цитата от Гринберг.
- Забеляза ли? - Не.
- Но като цяло... много съм доволна. - Чудесно.
Имаш ли нужда от помощ за грима?
- Не, няма нужда. - Добре.
- Всъщност бързам, затова ще тръгна. - Добре, скъпа.
- До утре! - До утре.
- Чао! - Чао.
- И поздравления! - Благодаря.
- Здравей. - Здравей. Марк се обажда.
- Почти пристигнахме. - Чудесно.
Става ли да дойдем право при теб?
Джеръми няма търпение да види Кастор.
- Да, разбира се! - Добре, чудесно. До скоро!
Добре, чао.
Мария Холинек?
Инсп. Симонсон от полицията.
Серж. Нордин, мой колега.
Искаме да ви зададем няколко въпроса.
Доколкото разбирам,
сте напуснали Швеция в средата на ноември миналата година,
за да пътувате за Мароко със съпруга си.
- Така ли е? - Да, бяхме в творчески отпуск.
И според вашите думи съпругът ви Магнус Холинек
е изчезнал по пътя на връщане между Росток и Телеборг
сутринта на 8 януари тази година.
- Вярно ли е? - Да.
Според вас съпругът ви е скочил през борда
някъде по средата на пътя между Германия и Швеция.
- Така ли е? - Не.
- Не? - Не съм казала, че е скочил.
Само казах, че изчезна. Може да е паднал.
Да, разбира се.
Всъщност най-много ме интересува
точното място, където е изчезнал.
Точното място?
- Бяхме насред Балтийско море. - Да, да.
Казахте, че трябвало да се видите
30 минути след потеглянето на ферибота от Германия?
Да, точно така.
Той искаше да ползва тоалетната и да пуши.
Мъжът ви... швед ли беше?
Беше роден в Полша, така е. Но имаше само шведско гражданство.
Извинете, но не разбирам какво отношение има това.
Работата е там, Мария...
... че има някои несъответствия, които ме притесняват.
Тялото е открито много далече от мястото,
където казвате, че е изчезнал.
Да, но теченията в Балтийско море зиме са силни.
Несъмнено. Теченията могат да бъдат много силни.
Но и при най-силните течения
не мисля, че бихме очаквали да открием тялото му в бункер
на брега в Полша.
В Полша?!
Две седмици преди да се качите на ферибота.
Не виждам никаква логика...
Така е, първоначално нямаше.
Но благодарение на вашата молба за издирване
полската полиция се свърза с нас.
Открили са нещо.
То пристигна тази сутрин.
Плъховете не са го искали.
Мария...
Вашето волво ли е паркирано отвън?
Да.
Превод ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО