Downloaded from YTS.MX
OVAJ FILM PRIMARNO JE SASTAVLJEN OD SNIMKI POLICIJSKIH KAMERA
Official YIFY movies site: YTS.MX
U PERIODU OD DVIJE GODINE
29-68. Šifra 2.
Sjeveroistočna jedinica. Ponovite.
911. Koja je adresa?
Netko je upucan!
Hej! Ovamo. Dečki, dođite!
Hej, dečki, dođite!
Dođite. Ostanite ovdje.
-Sigurno je upucana? -Da!
Bože! Zašto je to učinila?
Hej, probudi se. Hej…
Dolaze najbrže što mogu. Gdje je…
Evo! Ovdje!
Medicinska pomoć.
Na tlu je!
Zona jedan. Marion.
Marion-Ashland dva.
Čekaj.
O, Bože!
-Idem sprijeda. -Dobro.
Ured šerifa! Izađi s podignutim rukama!
Ured šerifa okruga Marion! Izađi s podignutim rukama!
IDEALNA SUSJEDA
Ponedjeljak, 5. lipnja 2023., 9.38 h. Na mjestu smo incidenta.
Samo obilazimo.
-Idem uokolo. -Dobro.
Ured šerifa.
-Dobro jutro. -Kako ste?
Dobro. Ja sam detektiv iz Ureda šerifa.
Istražujemo incident koji se dogodio u petak navečer.
-Smijem li sjesti? Stolac je slomljen. -Donijet ću drugi.
-Koliko dugo živite ovdje? -Oko tri godine.
I ona je toliko ovdje?
Ne, uselila se poslije nas. Ovdje je možda dvije godine.
-Ne znam, nisam sigurna. -U redu je.
Otprilike dvije godine.
Ali koliko znam,
svi, sva djeca, imaju problema s tom gospođom.
-Koji si razred? -Peti i…
Završio si peti razred.
-Ideš u šesti? -Da.
Želim razgovarati o istini i laži.
Dat ću ti nekoliko primjera, dobro?
Recimo da je jedna djevojčica
došla u ovu sobu, obojila sve zidove u crveno
bojicama i rekla da nije to učinila.
-Je li to istina ili laž? -Laž.
Dobro. Ako je obojila zidove u crveno, izašla i rekla:
„Kriva sam, detektive Pinder.” Je li to istina?
-Jest. -Dobro.
Možemo li danas razgovarati samo o istini?
Da.
Jesi li kad vidio ovu gospođu?
-Više puta, da. -Više puta.
Da. Ne voli kad se djeca igraju
blizu njene kuće, u onoj travi.
Aha.
Jer…
misli da je to njezino vlasništvo.
Dobro. Je li bila… Sjećaš li se je li rekla još nešto?
-Da će nas prijaviti policiji. -Dobro.
-Jer se igramo tamo. -Dobro.
Dobro.
Stigli smo na lokaciju.
25. VELJAČE 2022.
Zašto ste zvali?
Zvala sam jer me gospođa preko puta
udarila znakom.
Njena djeca su šetala psa na imanju.
Jasno piše „zabranjen ulaz.”
Uvijek šeću psa. Pas se uvijek posere.
Kakica je na pločniku. Posvuda.
Zamolila sam je da ne pušta psa.
Htjela sam ga slikati. Rekla je da slikam njenu djecu.
Zatim mi se unijela u lice.
Uzela je znak i bacila ga na mene.
Pogodila me u nogu.
-Vaše ime… -Ja sam Susan Lorincz.
-Susan. Slovkajte prezime. -L-O-R-I-N-C-Z.
-Kakav je to bio znak? -Da ga donesem?
Vidite da ga je bacila na mene.
Nije ga smjela ukloniti. Kućevlasnikov je.
Htjela sam kupiti taj stan. Nakon ovoga odlazim.
Nema šanse da ga kupim.
Vidim da se smiješite. Već znate?
Da je zvala policiju?
-Na telefonu ste i smiješite se. -Da, jer ovo je…
Smiješno je jer ja nikad ne izlazim
i ništa ne govorim.
Ali danas sam osjetila da…
Prije nego što se doselila, na ovom otvorenom prostoru
djeca su se voljela loptati i igrati nogomet.
Kad se doselila, otjerala ih je i rekla da je to privatni posjed.
Rekla sam joj da nije.
Ako nisu u njenom privatnom prostoru, ne može im reći
da ne smiju šetati psa ili se loptati.
„Svi vi crnci uvijek…” U redu, što god.
To me ne dira.
Nabijala mi je znak na lice.
Kad ga je htjela vratiti, uzela sam znak i bacila ga.
Doslovno sam podigla znak i na odlasku ga bacila.
I ja mogu kupiti znak koji ništa ne znači.
Rekla je da ste ga bacili na nju.
Bacila sam znak. Neću lagati.
-Pogodio ju je. -Nisam je udarila.
Ne namjerno.
Imate li isprave ili želite…
Gospođo, možemo li razgovarati?
-Sa mnom? -Da.
Jeste li vidjeli išta?
-Ne, nisam. Tek sam izašla. -Dobro.
Je li vaša kći nešto vidjela?
Rekla mi je da su se svađale.
I da je podignula znak.
Baš kad je uzela znak,
okrenula se i bacila ga iza sebe.
Ali nije pogodio gospođu ili tako nešto. To je bilo to.
Ali reći ću da ta gospođa… Nisam ništa vidjela.
Ta gospođa ima problem s tuđom djecom.
-Uvijek… -Ta gospođa?
Da. Pokušava snimiti djecu. Stalno provocira.
Ali nisam ništa vidjela.
-Dobro. -Ali da.
Kako se piše… izgovara vaše ime?
Ajike.
Ja sam policajka…
-Kako ide? -Što ima?
Još jedan dan na poslu.
Dobro, nazovi me.
-Gospođo. -Da.
-Vidjeli ste nešto? -Da, nije je ni taknula.
Samo ga je iščupala iz zemlje.
-Što to? -Znak zabrane.
-Bacila joj ga je na nogu. -Ne, nije to učinila.
Nije bacila prokleti…
To je London rekao…
-Nije ga bacila. -Bacila ga je.
Nije tebe pitao.
Bacila ga je, a ona se našla ondje.
Nije ga bacila na gospođu. Nije je ni taknula.
Samo joj je rekla da prestane vikati na djecu.
Viče na svačiju djecu.
Dobro, mislim…
Ne bih više išao onamo.
Možda joj se ne sviđam jer sam crnkinja, pa…
Maltretira ljude. To nije njeno.
Ne može govoriti…
Kako to stalno ponavlja, djeca više ne idu onamo.
Dobro, što to znači?
Ne smiju onamo.
U redu. Ako je njezino, njezino je. Ali…
Nije važno ako nije njeno. Iznajmljuje ondje, kao i vi ovdje.
Da netko ometa posjed, da nas zovete
i da ih vidimo na imanju, dobili bi prijavu.
Sljedeći put završili bi u zatvoru.
-Dobro? -Dobro.
-Tako to ide. -U redu, mislim…
Imate ista prava kao i ona. Dakle…
Ne želi ih ondje? Neka ne idu ondje.
Znak je tamo s razlogom.
-Tako je, kako je. Dobro? -Vi ste policija.
Definitivno.
Dobro.
-U redu je. -Nema problema.
Razumijem kako se osjećate. Vjerujte mi. Zato imam kuću.
-Da, ovo nam je zadnja godina. -Da.
-Nadam se. To je to. -Da!
Slučaj riješen!
Unijet ću to kao napad.
-Zasad nema uhićenja. -Dobro.
-Dobro.
Ali prošla je nekažnjeno zbog bacanja znaka…
Mi… Nitko to zapravo nije vidio.
Nema vjerodostojnih svjedoka pa…
Baš zgodno.
-Sve u redu? -Puno hvala.
Da, gospođo.
Trebate još nešto?
Ne, samo ćemo prošetati na brzinu.
Žao mi je. Velika je beba.
-Želim ga dodirnuti! -Volim krznene bebe.
-Kako se zove ta bebica? -Cash.
-Cash Money.
Razgovaramo s ljudima o tome je li tko išta čuo, vidio ili znao
o upletenim strankama?
Iskreno, znam samo da je ona gospođa…
-Crnkinja? -Aha.
-Uvijek je bila s djecom. -Da.
Nije bila prijetnja.
-Uopće. Nimalo. -Aha.
Ima malo dijete, dvije ili tri godine.
Uvijek je s njim u kući.
Druga djeca, dva dječaka i djevojčica,
oni se uvijek igraju vani.
Nikad nisam čula ništa negativno o toj gospođi.
Ajike je bila posvećena majka.
Bila je voditeljica u McDonald'su.
Često bi mijenjala raspored.
Rekla bi da ne može doći na posao taj dan ili slično.
Samo da može biti uz svoju djecu.
Žrtvovala se da joj djeca idu privatnu školu.
Na nogomet, gimnastiku, ples. Sve.
Rekla mi je da jedna bjelkinja
živi preko puta i da uvijek
maltretira djecu i vrijeđa ih.
10. KOLOVOZA 2022.
Zašto su na privatnom posjedu? Nemaju prava.
Ne iznajmljuju ovdje.
Ako se ljudi ne žale, ne mogu ih izbaciti s imanja.
Onda ću im poslati pismo upozorenja.
-Odnosno moj odvjetnik. -Dobro.
U zakonu o nekretninama stoji…
To je građansko pravo.
…da imamo pravo na mirno uživanje u svom posjedu.
-Da. -Tako piše u zakonu.
To je građansko pravo. Ne bavimo se time.
Shvaćam. Ali djeca ne bi smjela dolaziti.
Dobro.
Ne bi smjela vrištati i trčati uokolo.
Roditelji ne paze na njih. Očito samo, znate…
Razumijem da vam to smeta, ali radije bih da djeca vrište
jer se igraju i zabavljaju,
nego da kradu aute i pljačkaju, pa…
Da, vidjet ćemo, zar ne?
Dobro. Laku noć.
-Da. -Koji jebeni…
Vlasnik sam susjedne zgrade. Stan tri.
Dobro.
Postavio sam znak zabrane ulaska na travu na mom posjedu.
-Vi ste ga postavili? Dobro. -Da.
Rekao sam joj da mogu zaštititi samo svoj posjed.
A to je vrlo mali dio.
Veći dio područja pripada drugoj četvrti.
-Dobro. -Ondje se najčešće igraju.
Imam problema sa susjedinom djecom.
Prilaze mi i vrište kao idioti.
Danas sam izgubila živce. Puknula sam. Nazvala sam ih retardiranima.
Majka je istrčala vrišteći da ih ne zovem tako
i da će me smjestiti u dom za starije.
Mogu li išta učiniti?
Ovo postaje smiješno. Mislim…
Nikome ne smetam. Sama sam. Radim od kuće.
Mirna sam i tiha. Savršena sam susjeda.
Jedva me viđate.
-Prva zona, Marion. -Broj tri.
Mislim da su jedan i dva na toj strani.
22. PROSINCA 2022.
-Zdravo. Kako ste? -Zdravo. Ured šerifa.
-Bok. -Što se događa večeras?
Mnoštvo djece koja vrište kao blesava i trče uokolo.
Kamionet mi je bio ovdje pa nisam morala slušati vrištanje.
Čim sam pomaknula kamionet, evo djece.
Rekla sam im da stanu.
Stoput sam im ponovila da ne smiju biti ovdje.
Klinac mi je rekao da zavežem.
Rekla sam mu da me ne smije vrijeđati, ali nastavio je.
„Ja sam dr. Lorincz. Nemoj mi govoriti da zašutim.”
Zvao me pogrdnim imenima.
„Ne, nećemo tako.”
-Razgovarat ću s njima. -Dobro.
-Hej! -Zdravo, Ured šerifa.
Policajka Heckman.
Je li tko od vas gnjavio ovu gospođu?
-Ne! -Ne. Igrali smo nogomet.
Mogu li samo reći…
Reći ću nešto na brzinu.
Dobro.
Dobro. To je javno mjesto, nije sve njezino vlasništvo.
Čovjek koji živi ondje kaže da se djeca smiju igrati.
Vole igrati nogomet ondje.
-I žive u toj zgradi. -Doslovno…
Nisu joj ni blizu. Pogledajte kameru.
Ondje su. Ona izađe i viče na njih.
Već sam vikala na nju jer su to djeca.
-Živim ondje. -Da.
Svi u četvrti vikali su na nju zbog njenog ophođenja s djecom.
Kad odrasla osoba nešto kaže, sad želi zvati policiju.
Djeca su samo djeca. Razumijem to.
-Razumijem. -Da.
Što se događa?
Ona je otišla razgovarati s njom.
-Dobro. -Hajde, idite.
Na praznicima ste?
-Da. -Da? Kad su počeli?
Prošli petak.
-Što? -Da.
Nekima praznici počinju sutra.
-Netko je ugazio. -Da.
-Pseća kakica. -Bože, ugazili smo.
Čekaj.
Žao mi je. Prići ću bliže jer vas… jedva čujem.
Razgovarala sam sa sinom kojem se unijela u lice.
Ostale sam poslala unutra.
„To je to. Dosta igre. Ulazite.”
Pokucala sam joj na vrata.
Odmah je povikala da se gubim s njenog posjeda.
„Ometaš posjed. Gubi se s mog posjeda.”
Rekla sam: „Došla sam sa sinom i samo vas želim pitati
što se dogodilo jer nisam bila ovdje."
Ponekad će djeca biti djeca.
Drsko će odgovoriti. „Dobro, Karen“, ili slično.
-Da, svakako. -Uvijek dajem upute djeci.
Ipak je ona odrasla.
Ne svađajte se s njom. Recite meni. Ja ću to riješiti.
Vi ste majka nekoga od njih?
Pa, ne… Svi su moji. Ne.
Moja djeca nisu ovdje.
Ali uvijek se igraju s njima.
Razgovarat ću s vama kratko.
Kakvim vas imenima naziva?
Naziva nas retardiranima.
-Retardima. Riječ na K. -Riječ na K.
-Riječ na P. -Dobro.
-Parkira. Vozi onaj kamionet. -Dobro.
Parkira ondje i onda uključi alarm iznutra.
Da. Rekla je da parkira ondje.
Onda viče da su djeca preblizu kamionetu,
da ga diraju.
Zadnji put kad je to učinila, rekla sam djeci…
Šetala sam psa i vidjela je da parkira.
Rekli su mi da je uključila alarm.
I da ništa ne rade.
Tog sam im dana svima rekla da dođu
da provjerimo.
I nasumično, svakih šest minuta, alarm bi se oglasio, a nije bilo nikoga.
-Da. -„Nastavite se igrati.”
Onda će izaći i vikati da su blizu kamioneta.
„Ovo je privatni posjed."
Nisu bili ondje, a aktivira alarm.
-Bila je zlobna. -Zašto joj smetaju djeca?
Ne teroriziraju susjedstvo.
Ne zvone na vrata pa pobjegnu. Igraju nogomet.
Nikoga ne zezaju.
Igraju se skrivača. Zaista.
Da, dobro. Reći ću svom partneru.
-Znate što je đavolji odvjetnik? -Ne.
-Igram na obje strane. -Da.
Moram sagledati oba aspekta svake situacije. I ja sam bio dijete.
Svi smo bili. Djeca su glasna.
Volimo vikati, vrištati, svađati se i…
Shvaćam.
Ali kad je to blizu nečije kuće, katkad postane iritantno.
Neću lagati, u redu?
Ali ako imate dopuštenje biti ondje,
ne mogu vam ništa.
Ali ako netko ulazi na njen posjed, odnosno na njen trijem, nije u redu.
Ne kažem da jeste. Ona tvrdi tako.
Nisam vidio pa ne mogu stati ni na čiju stranu.
-Ima kamere. -Snima nas.
Da, dobro.
A sad trčite uokolo, vičite iz sveg glasa,
jer je bolje da se igrate vani nego da ste na TikToku, dobro?
Da.
-Dobro? -Da.
Ako počne vikati na vas, recite odrasloj osobi.
Nemojte je ljutiti, u redu?
Jer kad je zaista naljutite,
vi ispadate loši.
A vi se samo igrate, zar ne?
-Da. -Dobro.
Razumijete li što pokušavam reći?
Želim da ispadnete dobri.
Dobro.
-Hvala. -Nema na čemu.
Mama je rekla da su ovdje igrali nogomet.
Starac valjda živi ovdje.
-Igra se s njima. -Ne smeta mu što se djeca igraju.
-Samo je ona problem. -Da.
Rekli su da će se igrati vani.
Shvaćam, smiju se. Kažu da se ponekad smiju.
-Djeca su. -Da.
Sjede tamo, a ona vrišti na njih.
To je mama rekla. Nitko nije ondje.
Ako se djeca samo druže ondje u polju,
uključit će se alarm u autu.
Ona je samo…
Trebao bih im donijeti petarde.
Da.
-Ugodna večer. -Hvala.
Da.
Luđakinja.
-To je otvoreno polje. -Nije.
To su dvije parcele. Jedna pripada njemu, a jedna susjedu.
-Nije otvoreno. -Dakle, ne pripada vama.
-Razumijem. -Dobro.
Rekli smo djeci da vas ne gnjave.
Ako izađete i kažete im nešto, trebaju pozvati roditelje i…
A prijetnja
da će me izvući iz kuće i prebiti?
Kaže da nije to rekla.
-Ne. Kunem se, rekla je to. -Dobro.
Sve se svodi na rekla-kazala.
Djeca su rekla da ste izašli
i bili agresivni prema njima.
-Mislili su da ćete im nauditi. -Da. Baš.
Ja…
Moram vjerovati i vama i njima.
Sve će biti dokumentirano.
Ako želite kopiju izvješća,
možete nazvati Ured šerifa i tražiti dokumentaciju.
-Dobro. Ne bih nikad. -Da, gospođo. Dakle…
Nevjerojatno.
Ako bude problema, nazovite nas.
I njima smo rekli isto.
-Dobro. Da. -Dobro?
Ima li problema s tom osobom?
Prema povijesti poziva s njezinog broja, vidi se da stalno zove.
Nabavila je sirenu.
Otvorila bi vrata i stajala ondje.
-Nasmrt sam se preplašila. -Da.
Otišla bi kamionetom u polje.
Vozila bi kao luđakinja.
Mislila sam da je udarila dijete.
Kunem se.
Samo je jurila susjedstvom.
14. OŽUJKA 2023.
Stao je, a neka žena se zabijala u vrata naprijed-natrag kamionetom. Ne znam…
Valjda je ostala zaključana, ali ne znam što je uopće radila tamo.
-Vrata su uvijek zaključana iznutra. -Dobro.
Jednom je neki tip ostao zaključan, ali zvao me i pustio sam ga.
Dobro.
Nije otvoreno za javnost.
-Dobro. -Morate se prijaviti i…
Dobro. Dajte mi sekundu.
2000. Kamionet Nissan. Sivi. 10-54…
-Da, živi u ulici. -Juliet, Foxtrot, Echo…
Prebrzo su vozili. Nisu htjeli stati.
PRIVATNI POSJED
Samo malo!
Isuse.
Ured šerifa.
Što želite?
-Vi ste Susan? -Jesam.
Možete li izaći na trenutak?
-Bila sam u krevetu. -Dobro.
-Zdravo. Dobro. -U spavaćici sam.
Imam par pitanja.
Ja sam policajac Paddock iz Ureda šerifa, Marion.
Gdje ste bili danas?
Ovdje.
-Ovdje? -Da.
-To je vaš kamionet? -Da.
Dobro. Moram vam nešto pročitati prije daljnjih pitanja.
Dobro.
Netko je vozio vaš kamionet danas?
-Ne. -Ne?
Koliko znate, kamionet je bio ovdje cijeli dan?
Izašla sam ranije zbog prazne gume.
Dobro.
Možete li izaći na sekundu?
Moram vam ovo pročitati jer vas moram ispitati.
-Dobro. -Dobro?
Imate pravo na šutnju. Sve se može iskoristiti protiv vas.
Imate pravo na odvjetnika pri ispitivanju. Ako si ga ne možete priuštiti…
-Mogu li se odjenuti? Smrzavam se. -Samo… Ne. Vratite se.
Nastavite govoriti. Samo da nešto obučem.
Razumijete li svoja prava?
Da.
Želite li sad razgovarati?
-Ne. -Što?
-Ne. -Ne?
Dobro.
Kako ne želite razgovarati, morat ću
pronaći vozača koji vas je vidio i odvesti vas na prepoznavanje.
Kad vas identificira,
vjerojatno vas čeka tužba
pa ću se morati vratiti i…
Rekli ste da ne želite razgovarati.
Ne mogu iskoristiti ništa što kažete.
-Zato neću nastaviti. -Dobro.
-Ne morate govoriti. To je vaš izbor. -Nisam shvatila o čemu je riječ.
-Već ste… -Pa…
Znali ste o čemu je riječ jer ste počeli
govoriti, a sad više ne želite.
Ja… Nećemo sada tako.
Dobro. Uzela sam lijekove. Zato nisam htjela razgovarati.
Uspaničila sam se.
Tip me zaključao unutra i mislila sam…
Žao mi je. Bila sam silovana i pretučena.
Uspaničila sam se.
Baš jako.
Mislila sam da sam u nevolji. Da će mi netko nauditi.
Dobro. Evo u čemu je problem.
Želi da mu netko plati vrata jer su gadno oštećena.
I ja sam oštetila kamionet. Samo sam se preplašila.
Dobro. Razgovarat ću s njim.
Pokušavala sam izaći.
Razumijem.
Susan bi izašla i vrištala,
a kakav je tek jezik koristila u blizini djece.
-Susan je to govorila? -Da.
Opišite mi što je govorila.
Riječ na J.
Riječ na K.
Riječ na K i na J.
Zvala ih je robovima.
Rekla im je da to polje nisu podzemni tuneli.
Nazivala je djecu crnčugama i slično.
25. TRAVNJA 2023.
Lovite psa?
-Psa? Koje je boje? -Ne znam.
Shenaya, dođi ovamo. Kasno je.
Koje je boje?
Lovite psa ili pokušavate strpati psa u auto?
Ne. Karen je zvala.
-Da. -Karen je zvala.
Govori… Ne znam zašto trati vrijeme.
Ona… Samo…
Djeca se samo igraju ovdje.
-Izađe i počne nas vrijeđati. -Pokazala mi je srednji prst.
Učinila je to jer ovo je javni prostor…
Karen je zvala.
Imam iskustva s time. Razgovarat ću s njim.
-Tek sam izašao. -Kako ste?
-Kladim se da je ona zvala. -Znam. Znamo.
Znate? Djeca se uvijek igraju tamo. Uvijek se igraju ondje.
Onaj čovjek kaže da se smiju igrati na travi.
Ona je… Ne znam je li shizofrena, bipolarna…
-Kuće su u najmu? -Da.
-U najmu? -Da.
-Možete ih kupiti. -Dobro.
Ona je vlasnica.
Ali kuća ne dolazi s imanjem.
-Vjerojatno. -To su dvojne kuće.
-Stalno to radi. Uvijek… -Znam. Bio sam ovdje.
Kad su „ometali posjed”.
-Stalno to radi. -Razgovarat ću s njom.
U redu je.
-Razgovarat ću s njom. -Vikat ćete na nas?
-Htjela je… -Da.
Svaki put kad prođem,
misli da joj pokušavamo ukrasti kamionet ili ga kupiti.
-Nismo… -Koliko ste stari?
-Imamo 11 godina. -Dobro.
-Znate li uopće voziti? -Ne.
Znam voziti go-kart.
-Zdravo. Kako ste? -Dobro. Susan?
-Da. -Dobro. Što se događa?
Djeca s druge strane ulice i njihovi kompići. Ovdje su.
Gaze po znakovima. Jedan ima psića.
Želi staviti psića u moj kamionet.
-Ne sviđa mi se to. -U kamionet? Tko?
Onaj mali koji mi je pozirao
jer je mislio da je jako sladak.
Ovaj mali.
-On je ubacio psa? -Pokušavao je.
-Kakav je to pas bio? -Mali pas.
Dobro.
Djeca to rade svaki dan.
-Zove policiju svaki dan. -Ponašate se kao djeca.
-Da. Jer smo djeca. -Znam.
Zato se ne brinemo.
Da sam vani bilo koji dan…
Njegova me majka doslovno napala. Bacila je znak na mene.
Ne radim nikakve probleme.
Tiha sam. Od susjeda očekujem poštovanje.
-Dobro. Hvala. -I ja se ispričavam.
-Dobro. -Da.
Nije izašla?
-Jest. Razgovarali smo. -Doista? Dobro.
Jesi li joj objasnio da ne mora zvati policiju
kad god se djeca igraju na cesti ili u dvorištu?
Očito gaze znakove.
I ovaj su uništili.
Čini se da gaze njene znakove, trče uz prozore,
vrište, zvone i kucaju na vrata.
Nekad moraš prihvatiti da živiš među djecom.
Ona je zapravo jedina…
koja zove policiju.
Da.
Ne!
S ovom možemo… ali ovu šeficu odvedite u zatvor.
Neću je zatvoriti.
Idemo, ali možete li mi učiniti uslugu?
Pripazite na djecu. Pobrinite se da ne idu onamo
jer bismo cijenili da ne dobivamo toliko poziva
i da ne dolazimo ni zbog čega.
-Svi znamo u čemu je stvar. -Da.
Ovo je peti, šesti, sedmi put. Da, dvaput tjedno.
Znate što?
I ja sam u djetinjstvu radio iste stvari
kao ova djeca.
Vjerojatno sam… možda, ne znam…
Gnjavio sam starije susjede koji su mrzili djecu.
Znate? Ne kažem da je to ispravno.
U naše vrijeme izašli bi i zaprijetili nam.
Da, možda.
Izašli bi s remenom. Shvaćate?
Trčali bismo koliko nas noge nose.
Da.
U moje vrijeme roditelji su bili strogi.
Isprašili bi nas i još nas kaznili doma.
-Razumijete? -Da.
Shvaćam. Razumijem, ali… ipak su to samo djeca.
Da. Zato ne dižemo veliku strku oko toga.
-Svi su roditelji kul pa… -Da.
Pazim na njih kao da su moji.
Znate li kako se zove mali u crvenoj majici?
Koji točno?
-Onaj ovdje. -Onaj nizak?
-Da. -Da, taj.
Ne. Kako ti se… Afrika.
Kako ti se zove brat?
-Moj stariji brat? -Da.
-Isaac. -Onaj u crvenoj majici?
Crvenoj majici? Izzy.
-Ima li psića? -Ne.
Da.
Rekla je da je pokušavao staviti psa u kamionet.
Da.
-U kamionet? -Bi li mogao podići tog psa?
Taj je pas veći od njega.
-Pudl je veći od njega. -Dobro.
Taj pas je ovoliko visok i ovoliko širok.
-On je ovoliki. -Da, ne može podići tog psa.
-Može pokušati. -Nemoguće.
-Dobro. -Dobro.
Trebate li još nešto od nas? Dobro.
-Čuvajte se. -Dobro. Da.
-Da. -Da. Hvala. U redu, vidimo se.
Dobro. Zabavite se.
Često smo komentirali zašto se nije odselila.
Kad sam se ja doselila ovamo, rekla mi je da se iseljava.
Stalno je ponavljala da se seli u veljači, ožujku.
Pitala sam se zašto još nije otišla odavde.
22. SVIBNJA 2023.
Samo nastavljaju… ometati posjed.
Zvala sam policiju, nitko nije došao.
Valjda…
majka djece možda je posredovala.
Čekala je vani.
Imam spaljeni znak koji su bacili.
Znam da mi šalju poruku.
Puno vam hvala.
Želite li da idu u zatvor
ili da nešto poduzmemo?
-Da, naravno. -Dobro.
Volim biti iskren
kako bi sve bilo transparentno.
Ovo će biti službeni policijski dokument
jer… nemate video dokaz…
Znam.
…paleža i prekršaja.
To će samo biti… policijski dokument, manje-više.
Neki dan
prijateljica mi je rekla da je ona žena…
pokazala djeci da ima pištolj.
Igrali smo se ondje, mahala je pištoljem i Isaac i svi su rekli da bježimo.
Skrivali smo se iza auta.
Kad god bih igrao košarku, bio bih jako oprezan
jer ne želim dobiti metak zbog lopte na njenom prilazu.
Možda dva dana prije toga?
Dva dana prije nego što je pokazala pištolj?
Da.
2. LIPNJA 2023.
Što si radio tijekom dana
kad je sunce izašlo u petak?
Ja i tata i moji prijatelji igrali smo igru.
Slikala nas je dok smo igrali.
MOBITEL S. LORINCZ
Zašto nas snima?
Nema se što snimati.
U redu, hej! Postrojite se!
Postrojite se, idemo! Spremni?
Moj mlađi brat došao je po mene i rekao da se stara…
bjelkinja ponaša ludo, bez uvrede.
Otišao sam provjeriti o čemu se radi.
MOBITEL SUSAN LORINCZ
Igrao sam košarku vani
i vidio kako koturaljke lete na Izzyja.
Ja i Izzy došli smo ovamo. Rekao je da žena ima tablet.
Valjda ga je uzela.
Rekao je da ga je gađala koturaljkama.
Ja i Isaac otišli smo onamo, a onda je izašla…
s kišobranom i mahala njime
i nazvala nas šupcima.
Sljedeće što je rekao bilo je: „Izzy, idi po mamu.”
911, koja je vaša adresa?
Klinci ometaju posjed, ostavljaju igračke.
GLAS SUSAN LORINCZ
Vrište, viču. Nepodnošljivi su.
Bacila sam koturaljke na njih.
Mali je rekao da će me prebiti.
Je li sad tamo?
Da, nekoliko djece je ovdje.
Bojim se za svoj život.
Jako se bojim.
Je li bilo oružja?
Nije.
Klinac kaže da sam mu uzela iPad
i ostala sranja koja nisu istinita.
Ne sviđa mi se što mi djeca prijete.
Poslat će nekoga da me ubiju.
Ovo je smiješno.
Stalno me maltretiraju.
Dosta mi je te djece.
Kad se vrate iz škole, započne
ludilo.
Izbjegavajte tu osobu
i držite vrata i prozore zaključane.
Poslat ćemo policajca što je prije moguće.
Želite li da vas policajac kontaktira?
Molim vas. Da.
Dobro.
Njegova majka će izaći
i reći policajcu da sam prijetila njenom djetetu.
Što jednostavno nije istina.
Dobro, prekinut ću, ali nazovite nas
ako se nešto promijeni ili dogodi
ili ako odu, u redu?
Dobro, hvala.
Izzyjeva majka je izašla
i poludjela je.
Krenula je prema gospođinoj kući
i počela je lupati na klizna vrata
i na prednja vrata.
Nije pokušavala provaliti,
samo je lupala na vrata.
Samo je htjela ući.
Čuo sam kucanje…
Nije otvorila.
Opet sam čuo kucanje, ali ovaj put glasnije, kao…
Bum, bum, bum.
Dok je ona lupala,
žena je vrištala na sav glas.
Povikala je: „Zašto si uzela tablet mog sina?”
Rekla je: „Izađi kujo.” Ili tako nešto.
„Znam da me čuješ, kujo.”
Gdje je bila gospođa? Plavokosa žena, kamo je otišla?
Bila je u svojoj kući.
Jesi li čuo da je išta rekla?
Ne.
Koliko je to dugo trajalo?
Duže ili kraće?
Samo je dvaput pokucala, doslovno.
A onda… bum!
Zovite policiju!
Molim vas.
Upucala je moju mamu!
-Tko ti je upucao mamu? -Karen!
Jebenim pištoljem!
911, koja je vaša adresa?
Mislim da je netko upucan.
Čula sam pucanj i svi vrište:
„Zovite policiju!”
Mislim da je netko nastrijeljen. Hej! Ostani ovdje.
-Nazovite policiju. Brzo! -Da.
Moja susjeda je vikala na klince vani
i odjednom sam čula nešto što je zvučalo kao pucanj.
To je starica koja uvijek zove policiju.
Primamo više poziva
vezanih uz ovo.
911, koja je adresa?
Netko je upucan. Mama mu je upucana. Mama ti leži u travi?
Da!
911, koja je vaša adresa?
1662 Southwest 107 Lane.
Bože, pokušala je provaliti.
Pucala sam kroz vrata.
O, Bože.
Dobro, kako se zovete?
Susan Lorincz.
Dobro, što se događa… Duboko udahnite. Smirite se.
Nisam znala što bih. Uzela sam pištolj i pucala.
Mislila sam da će me ubiti.
Poznavali ste je?
Da, ona je…
napala me nekoliko puta zbog svoje djece.
Njezina djeca stalno dolaze ovamo. Gnjave me.
Neće prestati.
Vidite li muškarca ili samo ženu?
Njeni dečki su bili ovdje. Stalno ostavljaju smeće oko kuće.
Rekla sam im da odnesu to sranje
i da odjebu.
Dolaze najbrže što mogu.
Ondje.
Hej, probudi se. Probudi se.
Probudi se. Hajde. Probudi se.
-Probudi se. -Molim te.
-Što se događa? -Molim vas, požurite.
Ovdje!
Dobro. Ovdje. Skreni desno.
Na tlu je.
Prva zona, Marion. Marion-Ashland dva.
Čekaj.
-Bože! -Nema izlazne rane?
-Ima puls. -Jako slab.
-Nema izlazne rane. -Dugo je čekala da to učini!
Rukavice.
-Nema izlazne rane. -Hitna.
-Probudi se! -Još ima pištolj.
Unutra je.
Dobro. Trebam…
97. Osoba je upucana.
Starija žena se zabarikadirala u kuću.
Probudi se!
-Idem sprijeda. -Dobro.
Ured šerifa! Izađi s podignutim rukama!
Ured šerifa okruga Marion! Izađi s podignutim rukama!
Da vidim ruke.
Okreni se. Gdje je pištolj?
U mojoj sobi.
Ne znam što se događa. Pritvorit ćemo vas.
-Ima li još koga u kući? -Ne.
-Mogu li uzeti vode? -Ne. Ne sad.
Dobro.
Niste uhićeni. Pritvoreni ste.
Dođite.
Zatvorite vrata. Imam dvije mačke.
64, Marion. Žena je uhićena. Trebamo bolničare.
Osumnjičena je pritvorena.
Trebamo hitnu.
Hej, torba. Uzmi moju torbu. Počni pružati prvu pomoć.
Kvragu, djeca su bila ovdje. Nisu ni bila tamo.
-Treba liječničku pomoć. Ondje. -Dobro.
Velika crna torba.
Bože!
Htio sam svoj iPad.
Ako ste bili ovdje, stanite tu da znam tko je sve bio.
Gađala me koturaljkama.
Dobro. Daj mi minutu. Budi kraj mog auta, dobro?
-Gdje je pogođena? -U ruku.
Ovdje. U prsa.
U desnu stranu prsa.
Znamo li ima li još koga u kući?
Žrtva u kritičnom stanju…
Pogođena je u desno rame.
Trebate pomoć?
Spreman?
Ured šerifa okruga Marion. Ako je netko unutra, javi se!
Brzo.
Imamo troja otvorena vrata. Prvo ću provjeriti kupaonicu.
Imam njezinu djecu.
Hajde, dušo, drži se.
Ostani s njima.
Zašto ste pucali u nju?
Gospođo!
Zdravo.
-Zašto ste pucali? -Jer mi je prijetila.
Čisto.
I ovdje.
Sigurnosni pregled.
Natrag na ulicu.
Napustite imanje, idite na cestu.
Stari, ovo je jebeno ludo.
Hajde. Hajde, draga!
Kod mog auta je dječak. On je glavni svjedok.
Dobro.
Trebala bi biti u zatvoru.
Ulazi u auto. Idemo.
-Jesi li ga vidio? -Ne, nisam.
Ondje je mali crnac. Mama mu je upucana.
Mislim da je s Welfenbergom. Htio sam provjeriti.
On je sve vidio?
-Da. -Nisam vidio, ali…
Da.
-Hej, Izzy. Dođi, dušo. -Gdje je Israel?
Bok, Izzy. Dođi, kompa. Jesi li dobro?
Je li ona dobro?
-Čine sve što mogu. -Živa je.
Miče li se?
U redu je, dušo.
Miče li se?
Da, miče se. Sve će biti u redu.
Želim je vidjeti.
Sad ide u bolnicu.
Tamo će se bolje pobrinuti za nju nego ovdje.
Imaju otmjene strojeve i opremu
koju nemamo na terenu.
Sad je ne možeš vidjeti,
ali odvest ćemo te k njoj čim bude moguće.
Dobro. Snažan si. Jako sam ponosna na tebe.
Možeš li mi reći što se dogodilo?
Htio sam uzeti svoj tablet
jer smo igrali igru.
Uzela je moj tablet. Htio sam ga natrag.
Gospođa iz stana tri?
Da, spustila ga je i počela me gađati koturaljkama.
Pozvao sam brata koji je rekao neka pokuša gađati njega.
Obojicu nas je nazvala pogrdnim imenom.
Otišao sam po mamu. Lupala je na vrata.
Upucala ju je.
Dobro. Jesi li ozlijeđen?
-Ne. Srce mi je slomljeno. -Dobro.
-Znam, dušo. -U redu je, dušo.
Sve će biti u redu.
Ona će biti dobro.
Zamjenik Stringer, Ured šerifa.
Možete li ikako doći u kuću vaše bivše i biti s djecom?
Jer sad trebaju nekoga.
Izzy, dobro si?
Bok, kćeri. U redu je, dušo.
Jesi li dobro?
Hej.
Hej, dobro.
Hvala.
Dobro. U redu je.
Tata je ovdje. Dobro, dođi.
-Sve je u redu. -S tatom je.
Žrtvina djeca.
Ovo je moj brat.
Gdje je Titus?
Ne znam.
-Razgovarao sam s Afrikom. -Idite po njega, molim vas.
Dobro. Hej, gospodine.
Moram razgovarati s vama na brzinu.
Idem ovamo.
U redu je.
Jeste li uhitili gospođu?
Uhićena je. Da, gospodine.
O, Bože.
Da.
Dobro. Reci im.
Reći ću im.
Bože. Ne.
Kako ćeš reći njenoj mami?
Ne znam.
Idemo korak po korak. Vi ste prvi, a onda ćemo…
-To je Israel. -Hajde!
Evo Izzyja.
Tata, vodiš li me?
Odvest ću te nekamo i razgovarati s tobom.
-Da. Hajde, Isaac. -Žao mi je.
-Čekajte, imamo bebu. -Da.
Imate bebu?
-Da, beba je ovdje. -Dobro.
Možeš li ga pridržati?
Dobro.
-Volim vas. -Da.
Hvala vam.
Vrati se. Budi uz mene.
Reći ću ti.
Danas je bio jako loš dan.
Dogodilo se nešto loše.
Svi ste vidjeli i svi razumijete.
Svi ste to iskusili, zar ne?
Dobro.
Volite li me?
Dobro. Svi volimo mamu.
Dobro.
-Imam loše vijesti. -Što?
Mama se više neće vratiti.
Dođi.
Ne. Dođi.
Dođi ovamo. Slušaj me. Ne. Znam. Dobro.
-Ne! -U redu je. Znam.
U redu je. Znam. Žao mi je, u redu?
Žao mi je.
Jako mi je žao.
-Žao mi je. Jako mi je žao. -Ne može otići.
Ne. Nema je više.
U redu je. Bit ćete dobro.
U redu je.
Dobro ste.
Sjednite sa mnom nakratko.
-I dalje idete sa mnom? -Israele, volim te, dušo.
Tako mi je žao, dušo.
Israele.
Volim te.
Dobro.
Tako mi je žao.
Tako mi je žao, dušo.
Dođi, Izzy.
Volim te, kompa. Žao mi je, čovječe.
Žao mi je, kompa.
Ne.
O, Bože.
-Isuse. -To je njena mama.
Bože. O, ne.
Smirite se.
Trenutno ništa ne možemo.
Sve će biti u redu.
Žao mi je.
-Da opet pokucam? -Da.
Uzrujana sam.
Nije se izvukla.
Molim? Mrtva je?
Da.
-Čekaj. -Nije se izvukla.
Kingstone, dođi.
Nije se izvukla.
U redu je, dušo.
Ovo je ludo.
Žao mi je, Isaac.
Tko radi takva sranja?
Smirite se.
-Nogomet. -Znam.
To igraju ondje.
Nogomet.
3. LIPNJA 2023.
-Bok. -Žao mi je.
-Sjedim ovdje jer se smrzavam. -Hladno je, zar ne?
-Susan? -Da.
Ja sam detektiv Stith. Ovo je detektiv Peterson.
Dobro.
Želim razjasniti večerašnje događaje i pokušati…
Jer zapravo imam samo
izjave ljudi koji su bili tamo,
ali želim čuti i vašu stranu i shvatiti što se točno dogodilo večeras.
Ili sinoć, valjda.
Bože mili.
Susjedi su bili vani, vrištali su i vikali.
Djeca su trčala amo-tamo. Imala sam gadnu glavobolju.
Ušla sam, legla. Napokon su utihnuli.
Izašla sam i trojica dječaka bila su ondje.
Rekla sam im da ometaju posjed i da se gube.
Rekli su da će zvati mamu.
Nije me bilo briga hoće li reći mami.
-Jeste li već imali problema s njima? -Bože, da.
Otišli su kući, a onda se ona pojavila
i počela mi lupati na vrata.
Rekla sam joj neka ode, neću imati posla s njom.
Počela je jako lupati, sve se počelo tresti.
„Odlazi”, rekla sam joj.
„Ubit ću te!”, vikala je.
Nastavila je lupati.
Mislila sam da je to ludo.
No budući da mi je naudila… Postajalo je sve gore.
Nisam znala što ću.
Mislila sam da će razbiti vrata lupanjem.
I… uspaničila sam se.
Pomislila sam da će me ovaj put stvarno ubiti.
Uopće se ne sjećam da sam uzela pištolj.
Samo se sjećam pucanja.
Koliko je dugo lupala po vratima?
Ne znam. Ne mogu ni nagađati. Možda par sekunda.
Jednostavno sam se uplašila.
Jako je lupala.
Bila sam u kupaonici. I dalje je lupala kad sam izašla.
Ne znam, možda minutu ili dvije.
Dobro.
Niste pokušali nazvati policiju?
Mobitel mi nije bio blizu. Nisam znala gdje je.
-Ne sjećate se gdje ste ga ostavili? -Nisam ga mogla naći.
-Dobro. Ali već ste zvali policiju. -Da.
Jesu li vam rekli da će netko doći?
Da. Rekli su da šalju nekoga.
Da zaključam vrata i ne izlazim.
Sve sam to već znala.
Dobro. Što je bilo s koturaljkama?
Razgovarali smo s ljudima koji su bili vani i sve vidjeli.
Stalno ostavljaju igračke uokolo.
Neki dan sam skoro poginula.
Išla sam na liječnički pregled,
nisam vidjela koturaljke i skoro sam se ubila.
Rekla sam im da prestanu. Moje dvorište nije smetlište.
A mali je ostavio koturaljke tamo.
Stvarno? Neka ih pokupi. Bacila sam ih.
Neka ide po njih. Bilo mi je dosta.
-Bacili ste ih na njih? -Bože, ne. Samo sam ih bacila.
A što je s kišobranom? Imali ste kišobran?
Mislila sam da pada kiša, ali nije padala.
Dobro. Dakle…
Dobro. Zamahnuli ste kišobranom na nekoga od njih?
Nisam bila ni blizu. Još sam bila u predvorju. Dakle…
Kako onda objašnjavate da su mnogi ljudi rekli,
koji nisu ni razgovarali jedni s drugima,
da su vidjeli da napadate djecu?
Ne znam. Možda sam izašla. Rekla sam im da odu.
Ali nisam ih ni taknula.
-Dobro. -Znate.
Htjeli ste zamahnuti, ali niste…
-Točno. -Dobro.
Ako i jesam, vjerojatno sam bila van sebe.
Kažete „ako jeste”. Je li se to onda dogodilo?
Moramo biti konkretni oko toga jer je važno.
-Razumijem, ali… -Netko je mrtav.
Isuse Kriste.
Zato morate biti konkretni i iskreni oko svega.
Tijekom obuke učimo
kako donijeti odluku kada povući okidač.
Moramo biti sigurni da je prijetnja smrtonosna
i da je prepoznajemo kao takvu.
Moje pitanje je kako ste znali u koga pucate
kad ste pucali kroz vrata kroz koja ne vidite.
Niste znali je li vani i dijete.
Pitam vas koga ste ciljali
i što vam je bila namjera kad ste pucali?
Bojala sam se za svoj život. Željela sam da ode.
Samo sam se htjela izvući iz te situacije. Da ode već jednom.
Možete li se sjetiti još nečega
što nisam pitao, a što bi nam pomoglo da riješimo ovo?
Nemam pojma. Nikad nisam bila u ovakvoj situaciji.
Sve mi je ovo novo i… ubija me.
Dobro.
Dobro. Susan, dajte mi minutu.
-Odmah se vraćam. -Dobro.
Susan.
Dobro, ja…
Razgovarao sam s državnim odvjetnikom. Tužiteljem iz ureda državnog odvjetnika.
Dijelimo isto mišljenje.
Nastavit ćemo istragu.
Mislim da nije sigurno da se vratite u kuću.
Slažem se.
Ali možemo vas odvesti kući.
Uzet ćete par stvari i otići u hotel.
-Točno? -Da.
Hvala.
Nekoliko dana nakon što je majka upucana i ubijena pred djecom,
obitelj zahtijeva da ubojicu uhite i da joj sude.
Šerif tvrdi
da je na slučaj postavio najbolje detektive,
dodajući da bi i on bio uzrujan da netko gađa
njegovu djecu.
Bio bih van sebe da netko baci nešto na moju djecu.
Šerif Billy Woods govori da su detektivi
još u ranoj fazi ispitivanja svjedoka.
Znate li da je netko upucan?
-Da. I to… -Dobro.
Nisam to očekivala,
ali ne iznenađuje me jer je bila agresivna.
-Tko to? -Susan.
-Ustrijeljena je crnkinja? -Aha.
PRAVDA ZA AJIKE OWENS
Živjela je preko puta.
Uvijek je bila ljubazna. Je li dobro?
Ili je umrla?
-Ne mogu reći. -Vidim vam u očima.
I ima malu djecu.
Znati da mi je prijateljica mrtva,
da je djeca više neće poljubiti za laku noć, to boli.
Stariji dječaci osjećaju se krivima.
Jedan je rekao da nije zaboravio tablet,
majka bi mu još bila živa.
Najstariji se osjeća krivim jer nije mogao izvesti oživljavanje.
Nijedno dijete ne bi smjelo misliti da nije moglo spasiti nekoga,
pogotovo majku.
Povrijeđena sam i osjećam se pomalo krivom.
Govorila sam joj da to pusti
i da ne ulazi u sve veći sukob s tom ženom,
da joj ne daje vremena i prilike da učini to što je učinila.
Članovi obitelji žele da se ženi koja je pucala
sudi radi ubojstva.
Kao majka, zaštitnica svoje djece,
PAMELA DIAS MAJKA UBIJENE ŽENE
htjela je znati zašto se to dogodilo.
Susan, svi su predmeti u vašoj torbici.
-Na haubi su. -Dobro.
Samo se želimo pobrinuti da ste sigurni.
Razumijem.
Slobodno nazovite.
Dat ću vam ključ svoje kuće. Rezervni.
Možete li, molim vas, zaključati? I gore i dolje. Dobro.
-Nema pravde… -Nema mira!
PRAVDA ZA AJIKE
Majka je izgubila život jer se ponašala kao majka.
Gdje je tu pravda?
-Nema pravde… -Nema mira!
Pravda za Ajike!
Okrug Marion došao je u nacionalni fokus
nakon što je bjelkinja ubila susjedu crnkinju prošli petak.
Mnogi su danas prosvjedovali zbog izostanka uhićenja za ubojstvo.
PRAVDA ZA AJIKE OWENS
4. LIPNJA 2023.
Svi moraju paziti na staklo.
-Sinoć smo bili ovdje. -Opasno je u kući tete Susie.
Da.
To ne znači da smiju razbijati.
Ne mogu dokazati tko je to učinio, što je problem.
Oprostite. Još jedna mačka.
Tata, oružje je jako opasno.
Da. Nažalost, napravili su nered.
Vidim to.
A ja…
Pokušala sam počistiti najbolje što sam mogla.
Oprostite. Samo da ga uzmem i možemo ići.
Dobro.
-Hvala vam na ovome. -10-4.
Da. Naravno.
Uđi prvi, dušo.
-Pažljivo vozite. -Da.
Pravda za AJ!
Pravda za njezinu djecu! Pravda za njezinu zajednicu!
Šerif Billy Woods rekao je da nema uhićenja
sve dok Ured šerifa istražuje ispunjava li ovo
kriterije zakona o nužnoj obrani.
Florida ima zakon o nužnoj obrani koji dozvoljava uporabu oružja
ako postoji pretpostavka straha.
Otkad je u Americi u redu pucati na nekoga iza zaključanih vrata?
-Trebamo odgovore. -Da.
-Trebamo uhićenje. -Da.
Prikupljaju se dokazi.
Provjeravaju se činjenice, izvršavaju se nalozi.
Trebala bi biti u zatvoru.
Važno je prikupiti sve dokaze.
Razumijemo proces, ali zašto nije u zatvoru?
Da je riječ o nama, svi bismo bili u zatvoru tijekom procesa.
5. LIPNJA 2023.
Dočepali su se suđa. Lijepo.
Gledajte, vrište tamo.
-Razgovara s njima. -Znam. Čujem ih.
Tretirajte ga kao našu djecu.
Idem do njih. Ostanite tamo.
Nemojte razgovarati s njima.
-Znam da ste uzrujani. -Svi su uzrujani.
Završit će u zatvoru, ali svi su uzrujani.
Bit ću iskren.
Ne bi trebala biti na ulici. Ubila je ženu.
Slušajte. Bit ću iskren. Ovdje sam jer me nazvala.
Ja… ona je…
Zato što zna da ne smije biti sama.
Zato je okupila ljude. Zato što zna!
-Slušajte. -Vidite što se dogodilo s kućom?
Olakšajte mi malo, dobro?
Da vama olakšam? Šalite se?
Nisam se došao svađati ni s vama ni s njom.
Ne morate se svađati na ulici.
Neće izaći na ulicu! Zna ona bolje!
Sjedila je u kući,
nije čak ni otvorila vrata, samo je pucala!
Gadiš mi se!
-Svi izlaze. -Kamera ti je uključena?
Da.
Trebao bih uključiti svoju.
Da.
Bili su ovdje ranije.
Vi glupi, jebeni…
Pazi.
Završili smo.
To je jebeno bolesno!
Dopuštate joj…
6. LIPNJA 2023.
Imate nalog?
Super. I ovdje je hladno.
-Obećavam. Dobro. -Znam.
-Dajte nam par minuta. -Dobro.
Detektiv Ryan Stith. Datum je utorak 6. lipnja, 20.31 h.
Pokušat ću obaviti razgovor u Uredu šerifa okruga Marion,
središnji operativni kompleks, sa Susan Lorincz.
-Susan? Dobro. -Bok.
Oprostite, smrzavam se.
Susan, hvala što ste pristali razgovarati.
Naći se s nama.
Kao što sam rekao, želimo razjasniti neke stvari.
U redu.
Je li vam netko u prošlosti
pokušao provaliti u kuću i ozlijediti vas?
Ne ovako.
Nikad vam se nije dogodilo nešto slično?
Zanima me postoji li slično iskustvo.
Govorili smo o seksualnom zlostavljanju i obiteljskom nasilju,
o tome da ste bili žrtva pljačke.
Onda smo razgovarali o incidentu.
Žena koja je preminula,
rekli ste da ste se posvađale tri, četiri puta
u godinu i pol do dvije.
-Točno? -Da.
Postoji li razlog da netko ima video
na kojem izgovarate riječ na C?
Postoji li neki razlog?
Nemam pojma. Ako sam rekla tako nešto, žao mi je.
Možda mi je izletjelo.
Što…
Budite iskreni. U kojem bi vam kontekstu izletjelo?
Što se moralo dogoditi da kažete tako nešto?
Ako su bili iznimno bezobrazni ili ako su samo…
Uvijek su me učili da je riječ na C protuzakonita,
vulgarna ili…
Ne znam. Jednostavno nepristojna.
Kad je Ajike bila na vratima, koliko je puta…
-Zalupala je jednom ili… -Ne. Neprestano je lupala.
Dobro.
A onda ste rekli…
-Pitali ste tko je. -Da.
Dobro. I što je onda rekla?
Pitala je zašto tako razgovaram s njenom djecom.
Rekla sam joj da neću razgovarati s njom i neka ode.
Ako ima problem, neka zove policiju.
-Dobro. -Iskreno.
Ako je mislila da sam skrivila nešto,
ne razumijem zašto je došla do mene, lupala mi na vrata,
vrištala i vikala. Dakle…
Što se dogodilo kad ste joj rekli da ode?
Utihnula je na kratko,
a onda je počela još jače lupati na vrata.
Neumoljivo.
Koliko je to dugo trajalo?
-Pet, deset sekundi? -Ne znam…
-Ili dvije minute ili… -Ne. Bilo je duže vrijeme.
-Vjerojatno 20 ili 30 sekundi. -Dobro.
Dobro, kad je lupanje utihnulo,
nakon prve runde udaranja po vratima,
gdje ste tada bili?
Otišli ste nekamo?
-Otišla sam oprati ruke. -Dobro.
Nisam znala tko je sve na vratima.
A onda sam…
-Dobro. -Oprala sam ruke.
-Dobro. -Dakle…
To je bilo u periodu kad je bilo tiho
i mislili ste da je možda otišla. Dobro.
Prali ste ruke u kupaonici
i onda je lupanje opet počelo.
Otišli ste u kuhinju. Što ste radili?
-Tražila sam mobitel. -Dobro.
Negdje sam ga zametnula i počela sam paničariti.
Tražila sam mobitel.
Ona je nastavila lupati.
Vikala je da će me ubiti i da bježim.
Nisam imala kamo otići. Bila sam u kuhinji.
Klizna vrata su uvijek zaključana.
Jedna su vrata pa nema izlaza. Nisam imala kamo. Uplašila sam se.
Toliko je jako lupala da se zrcalo na zidu treslo.
Kad je ponovno počela lupati
i govoriti stvari zbog kojih ste posegnuli za pištoljem,
što mislite koliko je to trajalo?
-Dvije do pet minuta. -Dvije do pet minuta. Opa.
Sve je… dugo trajalo.
Mislila sam da će doći policija.
Zvala sam ranije, ali nitko nije dolazio.
Nisam mogla naći mobitel.
Ona je lupala, vrištala i govorila
da će me ubiti. Mislila sam da stvarno hoće.
Samo sam o tome razmišljala. Da će ući u kuću i ubiti me.
Pitat ću vas nešto da dobijemo bolji vremenski okvir.
Nazvali ste policiju i rekli da su djeca opet na posjedu
i da viču. To ste rekli pri prvom pozivu.
Kad ste poklopili, koliko je prošlo prije nego što se ona pojavila
i počela lupati na vrata?
-Oko deset minuta. -Deset?
-Da. -Dobro.
Deset minuta nakon što ste poklopili i rečeno vam je da je policija na putu.
Deset minuta nakon toga počela vam je lupati na vrata.
Da pretražimo vaš mobitel ili računalo,
bismo li pronašli povijest pretraživanja
u vezi samoobrane?
-Čuli ste za zakon o nužnoj obrani? -Jesam.
Jeste li ga proučavali?
Da, kad se spominjalo… Neki tip je upucao…
nekoga u trgovini i spominjali su taj zakon.
Je li to bilo u Floridi? Jer svaka država ima drukčije zakone.
Mislim da je bila Florida.
-Dobro. Kad je to bilo? -Davno.
-Davno? -Da, davno.
Niste nedavno pretraživali ništa slično?
Jesam danas.
-Pretraživali ste danas? -Da, na Facebooku.
Pisali su neke stvari na Facebooku.
Susan, mislim da znate razlog zašto postavljam to pitanje.
Pametni ste, u redu? A razlog je…
Ne. Apsolutno ne. Znam što mislite.
Da sam proučila zakon da učinim nešto?
Apsolutno ne.
Niste inscenirali tu situaciju
jer vam je bilo dosta te osobe?
Bilo vam je dosta te situacije?
Prošli smo vaš prvi intervju. U prvom intervjuu
izjavili ste da ste rekli djeci da idu po mamu.
Ne, nisam.
Rekli ste nešto u stilu
da neka slobodno idu po mamu.
To je u redu. I ja bih tražio nekog odraslog.
-Ne želim razgovarati s djetetom. -Ne sjećam se toga.
Kad netko nazove policiju,
poziv ostane zabilježen u našem komunikacijskom centru.
Daje nam vremenski okvir.
Od sekunde, minute, sata otkako je poziv primljen
do vremena kad je prekinut.
Tako je svaki put kad netko nazove.
Kad ste prvi put nazvali policiju i prijavili ometanje posjeda,
taj je poziv započeo u 20.54 h.
-Zvuči li to točno? -Valjda.
Nisam gledala na sat. Samo se sjećam da sam zvala.
Tako je zabilježeno u pozivnom centru.
Poziv je trajao pet minuta i prekinut je u 20.59 h.
-Policija je na putu. -Dobro.
Procijenili ste da je deset minuta nakon
prekida poziva, AJ počela lupati na vrata.
-Je li to točno? Dobro. -Da.
U drugom pozivu policiji rekli ste
da vam žena lupa na vrata i da ste je upucali.
Taj je poziv zaprimljen u 21.01 h, dvije minute nakon što ste prekinuli
prvi poziv s komunikacijskim centrom.
Znači da su se u dvije minute odigrale sve te stvari na vratima.
Od lupanja do prijetnji ubojstvom.
Pojavila se na vašim vratima u periodu od dvije minute
i učinila sve te stvari dok niste povukli okidač,
pronašli mobitel i nazvali policiju.
Zato pokušavam shvatiti…
Meni se činilo toliko vremena.
Tako sam mislila.
Ustanovili smo da to nije istina
i da nije bilo tako, ali vi ste tako mislili.
Tako se činilo.
Također ste rekli…
Čuli ste da vam prijeti da će vas ubiti.
Je li moguće da to nije rekla i da vam se samo činilo tako,
kao što vam se činilo da je prošlo 10 minuta između poziva?
Mislila sam da je rekla da će me ubiti.
Jeste li Susan koja je istraživala zakon o nužnoj obrani
i planirala da se ovo dogodi?
Ovdje postoji spektar. Je li to ta Susan?
Ili biste mogli biti druga Susan
koja ima pištolj u kući, boji se, netko lupa na vrata,
želi da uljezi odu i…
uzima pištolj i slučajno ubija.
Negdje postoji takva Susan.
Pronašli ste mjesto u sredini gdje pokušavate objasniti ovo,
ali zapravo nema smisla.
Ovo vam je prilika
da nam kažete nešto što ima smisla.
Neću vam zamjeriti. Neću se naljutiti.
Ali što se zapravo dogodilo kad je AJ došla te večeri?
Što se dogodilo?
Opišite mi trenutak kad ste uzeli pištolj.
O čemu ste razmišljali?
Samo sam željela da ode.
Mislila sam da će provaliti i ubiti me.
Žao mi je. To sam mislila.
Mislila sam da će me ubiti.
Dobro.
Strašno sam se bojala.
-Je li vam bilo žao? -Isuse, da.
Rekli ste da ste bili na Facebooku danas.
Pretpostavljam da ste vidjeli neke vijesti
vezane uz ovaj slučaj i ovu priču.
-Dobro. Što ste pročitali? -Da sam bacila tablet na dijete.
Da sam izgovorila svašta, što nikad nisam.
Znate što sam ja vidio? Četvero djece koja više nemaju majku.
I…
Ne umanjujem kako su vas tretirali.
Ali to su ipak djeca, zar ne?
I sad više nemaju majku.
Mislim da znate da ste pogriješili.
Mislim da znate
da je policija bila na putu.
Ponekad policija nije došla kad bih zvala.
Razumijem. Ali prošle su dvije minute.
Meni se činilo mnogo dulje.
Jednostavno mi se činilo…
Ali postoji samo jedan stvarni vremenski okvir.
Razumijem da neki ljudi imaju drukčiju percepciju vremena.
Ali u stvarnosti, tek ste bili prekinuli poziv.
Za dvije minute, pucali ste kroz vrata.
Ne mogu to nikako opravdati, kao ni detektiv Pinder.
Nema mi smisla.
Jednako misle i ostali koji su uključeni u slučaj,
državni odvjetnik i naš pravni savjetnik.
-Aha. -Mislim…
Državni odvjetnik se slaže
da bismo vas trebali optužiti za ubojstvo iz nehaja.
-Dobro? -Dobro.
Ne znam što bih rekla. Bojala sam se za svoj život.
Kunem se, bojala sam se da će provaliti.
Žao mi je. To sam mislila.
Ne mogu to promijeniti.
Bio je to čisti užas. Tresla sam se od straha.
Pitat ću vas još nešto.
Kad sam vam prenio informaciju
što se dogodilo AJ nakon pucnjave,
da je preminula, majka četvero djece…
promatrao sam intervjue koji su vođeni s djecom
i osjećaje kroz koje su prolazili.
Vi ste pokazivali neke od istih emocija
tijekom naših razgovora.
Samo želim… Očito vam ne mogu dopustiti da razgovarate s njima
ili im prenesete poruku licem u lice.
Ali volio bih…
Na vama je želite li im napisati pismo
da im kažete
što vam je na umu ili u srcu.
Ne morate. Ostavit ćemo vam notes i olovku.
Imamo mnogo papirologije pa je idemo srediti
i razgovarati sa šefom.
I samo ćemo…
Nudimo ovo svima kad razgovor nije opcija.
To je standardno.
Razumijem.
Ako želite to učiniti…
Idemo srediti papirologiju, kako je rekao.
Trenutno stvari tako stoje.
Uskoro ćemo razgovarati više.
Ali ako im želite nešto napisati, notes je ovdje.
Dobro, Susan.
Poći ćete s ovim policajcem.
-Ne. -Molim?
-Ne. -Što?
Ne mogu.
-Što je bilo? Što se događa? -Ne mogu.
Žao mi je. Ne mogu ja to.
Nažalost, došli smo do točke
kad se to mora dogoditi.
Očito, ovo nije… osuda.
Optuženi ste
i moći ćete na sudu
iznijeti svoju stranu priče.
Poći ćete s ovim policajcem.
-Ne. -Bit ćete privedeni.
-Neću. -Uzet će vam otiske prstiju.
Ne.
Fotografirat će vas
i pročitat će vam optužnicu ujutro.
Ne idem. Žao mi je.
Ondje je telefon. Možete nazvati bilo koga.
-U pritvoru. -Ne idem.
Ali…
Susan, vi… Idemo.
Ne možete više ništa učiniti. Uhićeni ste.
Zapravo, možemo joj staviti lisice.
-Učinimo to. -Ustanite.
-Ne. -Ustanite.
Ne dirajte me.
-Ustanite, Susan. -Ne. Ne mogu ja to.
Možemo to učiniti na lakši ili teži način.
-Oprostite. Ne mogu. -Ne želimo teži način.
Stavite se u naš položaj. Nemamo izbora.
-Idete u pritvor. -Žao mi je. Ne mogu ja to.
S obzirom na priču koju ste nam ispričali, shvaćate li
da će odbijanje i opiranje izgledati loše?
-Shvaćam vašu nevoljkost. -Ne mogu. Ne osjećam se dobro.
-Ondje imaju medicinsko osoblje. -Čekat će vas medicinska sestra.
Reći ćete im koje lijekove uzimate na recept.
Pomoći će vam da dobijete potrebnu skrb.
Idemo tamo, u redu?
-Otići ćete onamo i… -Ne mogu.
-Dobro, pa… -Hajde, Susan. Ustanite.
-Nemamo vremena. -Ozbiljno. Ne mogu.
Dobro, ali razumijete li da ste uhićeni
i da idete u zatvor ovako ili onako?
-Nije me briga. -Susan.
Jednostavno ne mogu. Žao mi je.
To što sada činite i govorite nije razumno.
Znam da nije razumno, ali ne mogu.
Kažete da znate da nije razumno, ali to nema smisla.
Razumijem. Ne mogu ja to.
Žao mi je.
Zato smo u ovoj situaciji.
Zato što ne donosite razumne odluke.
Baš kao i u ovom trenutku.
Žao mi je. Ne mogu to učiniti.
Mnogi koji su učinili loše stvari sjedili su ovdje i ustali su.
Otišli su svojom voljom. Učinili su zbilja loše stvari.
Niste jedini, ali morate…
-Osjećam se užasno. Ne mogu. -Dobro.
Idemo u zatvor. Ne možete to promijeniti.
-Ni spriječiti. -Dobro, nije me briga. Ubijte me.
Nećemo nikoga ubiti.
Odvest ćemo vas u zatvor.
Bilo bi bolje da pođete svojevoljno.
To bi bilo najbolje za sve.
-Možete li ustati? -Ne.
Planirate sjediti ovdje cijelu noć?
Ne znam što ću. Vjerojatno će me pokositi infarkt.
Kao što sam rekao, imaju liječnike. Moramo krenuti.
Što vas brže dovedemo,
liječnik će vas brže primiti.
-Ne mogu to učiniti. -Evo kako ćemo.
Stavit ćemo vam lisice
i izvesti vas odavde na silu ako bude potrebno
jer smo dužni odvesti vas u zatvor.
-Hvala što ste ustali. -Oprostite…
-Razumijem. -Ruke iza leđa.
Hvala, Susan.
Nisam to učinila namjerno.
Nije bilo s predumišljajem. Ništa takvo.
Ovo je smiješno.
Idemo ovuda.
„Jako mi je žao zbog vašeg gubitka. Nisam vam htjela ubiti majku.
Bila sam prestravljena jer sam mislila da će me ubiti.
Pucala sam…
iz… straha.”
Ovdje šerif Woods.
Iako nismo razgovarali izravno,
dao sam vam obećanje i javljam vam
da smo uhitili gospođu koja je pucala.
U pritvoru je.
Ja sam Ajikeina majka.
Možete reći za nju da nije imala mnogo.
Imala je sve.
Imala je ljubav.
Imala je suosjećanje.
Imala je četvero prekrasne djece.
-Ne osjećaj grižnju savjesti. -To je to!
Nemoj reći da mama ne bi umrla da nije bilo tebe.
Ne, mama se odlučila zauzeti za tebe.
Mama je znala da ako dopusti da te ljudi ponižavaju
i da se nije zauzela za tebe,
odrastao bi s osjećajem
da je u redu da te ponižavaju.
Odabrala je tebe umjesto sebe.
To majke rade.
Budi sve ono što je ona htjela da budeš.
Te noći kad…
se to dogodilo,
zaspao sam u tetinom autu.
U snu mi se pojavila kao anđeo.
ZAKON O NUŽNOJ OBRANI POVEZAN JE S POVEĆANJEM OD 8 % DO 11 %
U STOPI UBOJSTAVA, OTPRILIKE 700 DODATNIH SMRTI SVAKE GODINE.
ISTRAŽIVANJA SU OTKRILA VELIKE RASNE RAZLIKE.
BIJELI AMERIKANCI IMAJU VIŠE USPJEHA S TVRDNJAMA O SAMOOBRANI,
OSOBITO KAD UBIJU AFROAMERIKANCE.
Članovi porote,
izabrani ste i položili ste zakletvu kao porota u slučaju
države Floride protiv Susan Louise Lorincz.
Susan Lorincz optužena je za ubojstvo iz nehaja vatrenim oružjem.
Jeste li vidjeli da je Isaacova i Izzyjeva majka posegnula za kvakom?
Ne.
Je li Isaacova i Izzyjeva majka ikad rekla:
„Ubit ću te“?
Ne.
Jeste li ikad čuli da je Isaacova i Izzyjeva majka rekla:
„Ubit ću te“?
Ne, gospodine.
Je li u toj četvrti i prije bilo pucnjave?
-Prigovor. Relevantnost? -Da.
Prihvaća se.
Znak izgleda plastično, ali nije kartonski.
Možete ga kupiti u trgovini. Ima metalni kolac.
Dobro.
PRIVATNI POSJED
Gđa Owens rekla je
Susan Lorincz te noći:
„Sljedeći put kad mi napadneš djecu, imat ćeš posla sa mnom.”
-Zar ne? -Točno.
Jeste li ikad osobno rekli toj djeci
da ne smiju to raditi?
Nisam.
Dobro, zašto niste?
-Nije moj posjed. -Dobro.
Fotografija 12.
-To su koturaljke? -Da.
Ne znam gdje je. Još sam u svojoj kući. Nisam joj otvorila vrata.
Na poprištu je bio potpuni kaos.
Žrtva je ležala na tlu
i više ljudi je izjavilo da je upucana.
Jeste li pogledali ima li vanjskih oštećenja
na vratima osim rupe od metka?
Nisam vidjela ništa značajno.
Jeste li našli išta značajno u kanti za smeće
označenoj brojem tri?
-Dva pištolja. -Dobro.
Ovo je vatreno oružje.
Ako dokazi pokažu drukčije od onoga što govorite,
ne izgleda dobro.
Jeste li je prisilili ili joj prijetili da razgovara s vama
drugi put šestog lipnja?
Ne, gospodine.
Samo dvije minute nakon što ste prekinuli razgovor s komunikacijskim centrom.
U dvije minute odigrale su se
sve te stvari na vašim ulaznim vratima.
Ovaj slučaj zahtijeva od vas porotnika da odgovorite na jedno pitanje.
Je li bilo razumno pucati
kroz zatvorena, zaključana metalna vrata sa sigurnosnom bravom
na nekoga tko lupa i viče s druge strane?
To je najvažnije pitanje.
DOKAZI SAMOOBRANE
Ako sumnjate na bilo koju opciju osim one na crvenom dijelu na dnu,
morate proglasiti Susan Lorincz nevinom.
Sudski službenik će pročitati presudu.
Presuda prema prvoj točki. Prema prvoj točki optužnice, porota smatra
optuženu krivom za ubojstvo iz nehaja.
Je li država dokazala van opravdane sumnje
da je tijekom niza događaja optužena upotrijebila vatreno oružje?
Da, suglasni smo. Na datum 16. kolovoza 2024.
Gđo Lorincz, porota vas je proglasila krivom za ubojstvo iz nehaja.
Bit ćete u pritvoru Okružnog zatvora Marion bez jamčevine.
-Hvala i sretno. -Hvala, suče. Možemo li otići?
-Da, gospođo. -Hvala.
Hvala Bogu!
25. STUDENOG 2024. SUSAN LORINCZ OSUĐENA JE NA 25 GODINA ZATVORA
ZBOG UBOJSTVA AJIKE OWENS.
SUDAC JE IZJAVIO DA SMATRA KAKO JE PUCNJAVA BILA UTEMELJENA
NA LJUTNJI, A NE NA STRAHU.
POSVEĆENO NASLJEĐU AJIKE OWENS- ISAAC, ISRAEL, AFRIKA I TITUS
Prijevod titlova: Ivana Orešković