‫- "רק המתים ראו את הקץ למלחמות." ג'ורג' סנטיאנה -‬
‫הטנק‬
‫- ברית המועצות, חזית דנייפר, סתיו 1943. -‬
‫- שמונה חודשים אחרי קרב סטלינגרד, הוורמאכט נסוג בכל מקום. -‬
‫לסגת!‬
‫קדימה! מהר!‬
‫תפסו עמדות מאחורי הגשר!‬
‫אחריי. יותר מהר! -יותר מהר!‬
‫מהר!‬
‫לסגת!‬
‫לסגת! -לסגת!‬
‫לסגת!‬
‫מהר!‬
‫לעמדות!‬
‫גל שני, כן, תפסו עמדות. לעמדות! קדימה!‬
‫קומנדר, הכוחות שלנו נסוגו.‬
‫לוטננט? גם אנחנו צריכים לסגת?‬
‫לוטננט!‬
‫קייליג, הם באים?‬
‫הנה הם באים.‬
‫טי-34! אני רואה אותם!‬
‫שש מאות. על הכוונת.‬
‫טעון!‬
‫תן את הפקודה, לוטננט!‬
‫פיליפ!‬
‫אש. -זהירות!‬
‫פגיעה. הושמד.‬
‫טעון!‬
‫חיילים! הגן! -מקלע, אש!‬
‫מימין, עוד טנק!‬
‫על הכוונת! -אש!‬
‫זהירות!‬
‫פגיעה. -הושמד גם כן.‬
‫טעון! -מקלע, אש. לא להפסיק.‬
‫השמדנו את השניים מקדימה וחסמנו את הגישה!‬
‫בואו נצא. -אש!‬
‫זהירות!‬
‫פיליפ, שמעת אותי? -טעון!‬
‫אפשר לסגת.‬
‫אש! -זהירות!‬
‫טעון! -יש עוד ועוד.‬
‫הפיצוץ של הגשר יהיה בחצות!‬
‫זה בעוד חמש דקות.‬
‫יש לנו זמן עדיין. אש! -זהירות!‬
‫חייבים לעזוב. -נותרו ארבע דקות וחצי!‬
‫ארבע וחצי! -אורך הגשר הוא 600 מטר.‬
‫תותח נגד טנקים! שעה 12!‬
‫אני צריך לטעון. -אש!‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫זהירות!‬
‫טעון!‬
‫אנחנו לבד וכבר אין זמן, פיליפ.‬
‫תן את הפקודה!‬
‫תן את הפקודה, פיליפ!‬
‫שימו לב. לסגת. הומל, סע אחורה ורד מהגשר.‬
‫כן, קומנדר.‬
‫סע. סע, הלמוט!‬
‫מהר.‬
‫נותרו עוד ארבע דקות, ארבע דקות!‬
‫הומל, תן גז.‬
‫אנחנו לא נספיק!‬
‫הם כבר לא רודפים אחרינו. והם הפסיקו לירות.‬
‫הם יודעים שתכף נפוצץ. -אנחנו יכולים להספיק.‬
‫מטוסי איליושין!‬
‫הם לא יכולים לפגוע בנו.‬
‫קומנדר! -אש.‬
‫טיפות אש! -נכנסות מהאשנבים!‬
‫אש נכנסת!‬
‫אני נשרף! אני עולה באש! -סע, הלמוט! סע!‬
‫תירו לכל עבר!‬
‫סע, הלמוט! תמשיך להתקדם! סע!‬
‫סע, הלמוט! תן גז!‬
‫אני חושב שנצליח, פיליפ! אנחנו נספיק!‬
‫אנחנו לבד וכבר אין לנו זמן, פיליפ.‬
‫תן את הפקודה!‬
‫מטוסי איליושין!‬
‫אני נשרף! אני עולה באש!‬
‫סע, הלמוט! סע! תן גז!‬
‫- פרוויטין -‬
‫מתי נגיע?‬
‫- סודי -‬
‫"מבצע לבירינת".‬
‫- לקחת את קולונל פון הארדנבורג והמסמכים הסודיים -‬
‫"פקודה אישית... לבדך...‬
‫"פון הארדנבורג..."‬
‫פאול.‬
‫איפה המשקפיים?‬
‫קדימה, בחורים. תדליקו את הגז.‬
‫תרים כבר, לעזאזל.‬
‫לוטננט. שמחים שחזרת.‬
‫תודה, כריסטיאן.‬
‫חיילים! -לוטננט!‬
‫לוטננט!‬
‫המפקד.‬
‫מה שלום הטיגר שלנו?‬
‫חבול וחבוט.‬
‫אבל מוכן לפעולה.‬
‫יופי.‬
‫ואתם?‬
‫כנ"ל. כמה שריטות, כוויות. שום דבר רציני.‬
‫פקודות חדשות?‬
‫לצערי, כן.‬
‫לדברי הקולונל ריכטר, נצטרך לצאת היום.‬
‫מה עם הרגילה? -בוטלה.‬
‫היום? -היום.‬
‫לאן?‬
‫בחזרה למזרח, מעבר לנהר פסל.‬
‫אל האיוואנים? -בינינו לבינם.‬
‫לשטח ההפקר.‬
‫הפקודות שלנו הן לגלות היכן נמצא קולונל פון הארדנבורג‬
‫ולהחזיר אותו.‬
‫פון הארדנבורג? חשבתי שהוא מת.‬
‫גם אני חשבתי.‬
‫רבים עלולים לחשוב כך עלינו.‬
‫איזו יחידה באה איתנו? -אף אחת.‬
‫המשימה סודית ביותר.‬
‫סביר להניח שהוא נמצא באחד הבונקרים שלנו‬
‫מנוולח לנובי יאר. -לעזאזל.‬
‫למה דווקא אנחנו? -פקודה היא פקודה.‬
‫אילו היינו אמורים לדעת היו אומרים לנו.‬
‫אבל טנק טיגר בודד, זה...‬
‫נראה שהם בטוחים שאנחנו מסוגלים לעשות את זה.‬
‫תכינו את הטנק לתנועה.‬
‫אז בואו נזוז, חברים.‬
‫אז בואו נזוז.‬
‫זאב למאורת השועל, אנחנו נכנסים ללבירינת ל-48 שעות.‬
‫זאב, סוף.‬
‫הלמוט! מצית!‬
‫הטנק הכי טוב שנבנה אי פעם,‬
‫והנהג לא יכול להוציא את הראש, ובטח שלא לראות משהו.‬
‫ואתם, אידיוטים, נהנים מאור השמש.‬
‫המהנדסים פשוט ידעו שאתם, הנהגים, מכוערים!‬
‫פון הארדנבורג?‬
‫הוא נשאר בסטלינגרד עם הארמייה השישית אחרי שנסוגנו.‬
‫זה נס שהוא שרד בקרבות האחרונים.‬
‫סיפרו לי שהוא כרת לעצמו את כף היד.‬
‫גם אני שמעתי את זה.‬
‫הוא נקבר מתחת להריסות של מפעל טרקטורים.‬
‫וכף היד שלו נלכדה שם.‬
‫ואחרי חמישה ימים,‬
‫הוא כרת אותה בסכין.‬
‫כדי לשרוד.‬
‫אמרתי לך.‬
‫הלמוט? המצית שלך עדיין אצלי.‬
‫עכשיו הוא שלי.‬
‫אם הוא נשאר בחיים, בטוח שהוא מרגל רוסי.‬
‫זאת הסיבה שהם רוצים אותו בחזרה, כנראה.‬
‫מסתבר שהוא זחל מתוך ההריסות,‬
‫ואישה צעירה ריחמה עליו והחביאה אותו בביתה.‬
‫אחר כך הוא התחפש לאיכר והצליח לחזור לצד שלנו.‬
‫ואז שלחו אותו בחזרה לחזית?‬
‫עם כף יד אחת בלבד?‬
‫אני כמעט מרחם עליו.‬
‫עכשיו שולחים אותנו לחפש אותו ולהחזיר אותו.‬
‫אני רק הולך ומשתכנע שהוא מרגל רוסי.‬
‫קציני מטה, כולם ארטיסטים עם יד אחת.‬
‫למה הוא כזה חשוב? רק כי הוא "פון" משהו?‬
‫לפי פקודת המבצע, הוא עבד על תוכנית נסיגה סודית.‬
‫היא מכילה את כל העמדות, תדרי הקשר ומאגרי הנשק שלנו.‬
‫אם היא תיפול לידי הרוסים,‬
‫השערים לרייך ייפתחו לרווחה.‬
‫המשימה שלנו קיבלה את שם הצופן "מבצע לבירינת".‬
‫ולא ניסו להשיג אותו בקשר?‬
‫הוא כבר לא עונה, לא מאז שפוצצנו את הגשר.‬
‫בקרב סטלינגרד...‬
‫הוא נתן את הפקודות, נכון?‬
‫הוא היה המפקד שם, כן.‬
‫ילד, מה אתה עושה?‬
‫אני לא מרשה לעשות ביד בטנק שלי!‬
‫לא עשיתי שום דבר.‬
‫ראיתי אותך.‬
‫עוד חמישה ק"מ לחזית, ואחר כך תפקחו עיניים.‬
‫ולר, מה הם עושים?‬
‫כדי לבלבל את הרוסים כנראה.‬
‫סימן שאנחנו מתכננים לסגת עוד יותר.‬
‫חשבתי שאדולף האוסטרי לא מאמין בנסיגה.‬
‫הוא אחד משלכם, ולר.‬
‫לא מאלה שאני מכיר. -אתה וחוות החזירים שלי בטירול.‬
‫קודם כול, זאת לא חוות חזירים. זה כרם.‬
‫וזה בוואכאו, באזור הכי יפה בעולם.‬
‫ואכאו... -קייליג, מה אומרים בקשר?‬
‫כלום, רק רעש.‬
‫אולי זה טוב. איוואן לא ישמע אותנו.‬
‫הומל, נעזוב את הכביש בעוד 50 מטר ונפנה שמאלה.‬
‫הרחק מהשטח הפתוח, לתפוס מחסה.‬
‫כן, המפקד!‬
‫אבל אחרי שנשתה, נכבה את האש,‬
‫ואתה ואני נשמור ראשונים, מיכל. בסדר?‬
‫יש כאן פרטיזנים?‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫כדאי לפתוח עיניים ואוזניים.‬
‫בודהנה אמרה לי פעם...‬
‫שהיערות כאן מלאים רוחות רפאים.‬
‫מי זאת בודהנה?‬
‫בת איכרים שהוא פגש בטולוקונויה.‬
‫היא מכרה לנו חלב וביצים. -והוסיפה גם זיבה, אה, ילד?‬
‫הלמוט.‬
‫לא שכבתי איתה.‬
‫אבל היית רוצה.‬
‫תקשיב לדוד הלמוט, ילד.‬
‫התענוג קצר, החרטה ארוכה.‬
‫והיא אמרה שיש רוחות רפאים ביער הזה?‬
‫כן, נשמות המתים מסתובבות שם.‬
‫האוקראינים מאמינים בזה.‬
‫גם בשלזיה הרבה מאמינים.‬
‫שלזיה כולה חוות חזירים אחת.‬
‫למה לא נשרפנו, לוטננט?‬
‫על הגשר.‬
‫ניצלנו רק כי לחצתי עם הרגל על דוושת הגז בכל הכוח,‬
‫למרות שהיא בערה. אתם חייבים לי זוג נעליים חדשות.‬
‫אתה מכיר את הארדנבורג היטב. נכון, לוטננט?‬
‫למדנו יחד באקדמיה הצבאית.‬
‫הייתם חברים?‬
‫כן, אבל זה היה מזמן.‬
‫זה נכון שהוא היה הסנדק של הבן שלך?‬
‫מספיק עכשיו. לכו לישון.‬
‫אורות רפאים.‬
‫אל תיתן להומל לעצבן אותך.‬
‫יש לו משהו נגדי.‬
‫הוא איבד את הבן שלו.‬
‫הוא היה רק בן 15.‬
‫בהתקפה אווירית על הומבולדטהיין פארק. הוא הפעיל תותח נ"ט.‬
‫זו הייתה פגיעה ישירה.‬
‫הומל נאלץ לקבור ארון ריק.‬
‫אולי זאת הדרך שלו להראות לך שאתה חשוב לו.‬
‫לך לנוח.‬
‫אני אשמור.‬
‫פיליפ.‬
‫מה אתה שומע?‬
‫- אגנוס דאי קי טוליס -‬
‫תאמר לי מיד. מה אתה שומע?‬
‫זה בלטינית.‬
‫תקשיב לזה.‬
‫"שה האלוהים, רחם עלינו."‬
‫"שה האלוהים, הנושא חטאת עולם."‬
‫"שה האלוהים, שים עלינו שלום."‬
‫זאת המיסה.‬
‫משודרת ברדיו בבית תמיד.‬
‫כן, אבל פה הם אורתודוקסים.‬
‫למה שיקשיבו למיסה בלטינית?‬
‫מכשולים לטנקים. תישאר בימין.‬
‫איוואן רק מנסה להלחיץ אותנו.‬
‫תכבה את הקשקוש הזה.‬
‫מי בנה את זה?‬
‫אנחנו.‬
‫בעצם השבויים שנשארו מהארמייה של זוקוב.‬
‫אלה שהיו חלשים מכדי לבנות אותם נקברו שם.‬
‫הומל, יש רווח במכשול לפנינו.‬
‫ניסע בו. תפנה שמאלה.‬
‫עצור את הטנק!‬
‫מה קרה? -מוקשים.‬
‫מתחתינו.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה נעשה?‬
‫מיכל, קייליג, רדו. צריך לחפש בשטח.‬
‫זהירות. תקפצו לתוך המסלול שנסענו בו.‬
‫ביסודיות!‬
‫לעזאזל. מיכל!‬
‫בוא הנה.‬
‫זה קרוב מדי לשרשרת. צריך להוציא את זה. תעזור לי.‬
‫קייליג! תחפש בשטח ליד המסלול שנסענו בו‬
‫למקרה שנצטרך לנסוע אחורה. -בסדר!‬
‫לוטננט!‬
‫שעה תשע, 3000 מטר, אבק באופק.‬
‫ייתכן שזה מארב. -תמשיך לעקוב אחרי זה, כריסטיאן.‬
‫תעזור לי.‬
‫קח.‬
‫תוציא בזהירות את האדמה מתחת למוקש‬
‫כדי שנוכל להרים אותו בזמן שאני אנסה לשחרר את הנפץ.‬
‫קדימה.‬
‫בזהירות.‬
‫אוף, אני לא רואה כלום.‬
‫כן, חייבים להרים אותו.‬
‫בזהירות.‬
‫לוטננט! -מה?‬
‫משהו זז מתחת למוקש. תפסתי אותו.‬
‫אני מרגיש שזה רימון.‬
‫נכון.‬
‫המנוולים שלפו את הנצרות. זאת מלכודת כפולה.‬
‫אם תזיז את הידיים,‬
‫הרימונים יזוזו ויפעילו את הנפצים,‬
‫ואז אנחנו נתפוצץ יחד עם המוקש.‬
‫מיכל, אתה צריך להירגע עכשיו. מיכל!‬
‫מיכל.‬
‫לכאן.‬
‫תנשום.‬
‫יופי.‬
‫הבנתי.‬
‫ולר, מה המצב? -נראה שכלי הרכב מתרחקים.‬
‫תתכוננו לנסוע אחורה!‬
‫מה קורה?‬
‫קודם אקח את האחרים למקום בטוח ואז אחזור לטפל בך.‬
‫הבנת?‬
‫הבנתי.‬
‫כלי רכב לא מזוהים במרחק חמישה, שישה ק"מ. הם מתרחקים.‬
‫הומל! -איפה מיכל?‬
‫סע לאט אחורה, על העקבות שלנו.‬
‫איפה מיכל?‬
‫הטיגר מקבל עדיפות.‬
‫סע!‬
‫ישר.‬
‫לעזאזל, הילד. -ישר, אמרתי!‬
‫עצור!‬
‫חבל.‬
‫עבודה טובה, מיכל. מעולה.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אני אחזיר אותך...‬
‫בשלום הביתה.‬
‫זהירות.‬
‫ועכשיו תקשיב לי בתשומת לב, מיכל.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫עכשיו תוציא את היד שלך בהדרגה, לאט לאט,‬
‫כדי שהמשקל של המוקש ילחץ על המנוף של הרימון.‬
‫קדימה.‬
‫לאט.‬
‫תעשה את זה לאט. לאט יותר.‬
‫יופי, מיכל. יפה מאוד.‬
‫תמשיך.‬
‫לאט.‬
‫תמשיך.‬
‫בזהירות. תמשיך.‬
‫יופי.‬
‫בזהירות.‬
‫קום.‬
‫בוא.‬
‫כולם לרדת! מאחורי הטנק!‬
‫זה שלך.‬
‫יש לך עצבים מפלדה.‬
‫לעלות.‬
‫באמת משהו.‬
‫ממני לא תקבל חיבוק, ילד.‬
‫אבל לא אכפת לי שתתלה תמונה‬
‫של החברה שלך בטנק שלי.‬
‫הומל, חזק לשמאל!‬
‫עצור!‬
‫טנק בשעה 12. אחורה! סע!‬
‫תחתוך חזק שמאלה!‬
‫תן עשן.‬
‫ישר.‬
‫הומל, צריך לפתוח מרחק גדול יותר. צא מהיער.‬
‫תן גז!‬
‫ועצור!‬
‫זה היה קליבר רציני. אס-יו 100, אני חושב.‬
‫אימת הטנקים. פגיעה אחת מהתותח שלו, וזה הסוף שלנו.‬
‫לוטננט?‬
‫מגיעים עוד. לפחות עוד שלושה טנקים.‬
‫נחמוק מהם.‬
‫אפשר להישאר ולחסל אותם אחד אחד.‬
‫יש יותר מדי, ואסור לנו לסכן את המשימה.‬
‫אנחנו תקועים בין הנהר לאויב.‬
‫הסיכוי היחיד שלנו הוא התקפה. אנחנו בידיים שלהם.‬
‫הנהר.‬
‫יש לנו סיכוי.‬
‫קודם אחורה, ואז מזרחה, לשעה שלוש.‬
‫עצור.‬
‫כבה מנוע.‬
‫פיליפ, מה אתה מתכנן?‬
‫כולם לרדת.‬
‫מה קורה פה?‬
‫קדימה!‬
‫תתכוננו לצלול.‬
‫מה? -הטיגר הזה מותאם לצלילה.‬
‫עשינו את זה רק באימונים.‬
‫קדימה!‬
‫מעולם לא בקרב.‬
‫נראה שזה הזמן לעשות את זה.‬
‫ספגנו כמה פגיעות קשות. אנחנו עלולים לשקוע ומהר.‬
‫תיקנתם אותן, ואני סומך עליכם. בוא.‬
‫בוא. קדימה!‬
‫מושלם.‬
‫קדימה, כולם להיכנס.‬
‫הומל, תתניע.‬
‫- נסיעה במים -‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫- סגור -‬
‫אנחנו במגע עם מים.‬
‫הומל, עצור.‬
‫זה נשמע חזק מאוד.‬
‫אי אפשר לכבות את המנוע? -לא.‬
‫לא.‬
‫אם לא נצליח להתניע שוב, נטבע כאן.‬
‫אבל רואים את אדי הפליטה שלנו. כבה מנוע.‬
‫מה? אם הוא לא יתניע שוב, הלך עלינו.‬
‫כבה.‬
‫איך אצלכם?‬
‫הכול תקין בינתיים.‬
‫גם כאן. -אין שום מים.‬
‫כמה זמן נוכל להישאר מתחת למים?‬
‫רעש מנועים.‬
‫הם מתקרבים.‬
‫להישרף בטנק זה דבר אחד,‬
‫אבל לטבוע בו...‬
‫ולר צדק. היינו צריכים לעמוד מולם ולהילחם.‬
‫אנחנו יושבים במלכודת. -שקט!‬
‫נישאר מתחת למים ליתר ביטחון.‬
‫עד מתי אתה רוצה לחכות? -עד שאהיה בטוח‬
‫שלא ניפול ישר למלכודת ברגע שנצא מהמים.‬
‫קייליג, מה השעון שלך מראה?‬
‫קצת לפני 12, אבל הוא עצר מאז הגשר.‬
‫בודהנה אמרה לי שבאגמים יש שדוני מים‬
‫שמושכים אותך למעמקים כשאתה שוחה.‬
‫בחורה ממש עליזה, אהובתך.‬
‫שקט בבית המשוגעים. מיד.‬
‫פיליפ.‬
‫לוטננט! -לעזאזל. יש לנו דליפה! יש דליפה!‬
‫צריך לצאת מהמים, גם אם הם עדיין שם!‬
‫בסדר, נחצה את הנהר ונעלה אל הגדה השנייה.‬
‫לחצות את הנהר? -ייתכן שהם עדיין קרובים.‬
‫זה בטוח יותר. וגם נחסוך דלק אם לא נצטרך לחפש גשר.‬
‫הלמוט, תתניע!‬
‫לעזאזל. -קדימה, תנסה שוב!‬
‫קדימה! קדימה, הומל!‬
‫קדימה, הלמוט, תתניע! תתניע שוב!‬
‫יש!‬
‫הלמוט, סע קדימה!‬
‫אם ניתקע כאן, אפילו את האשנבים לא נוכל לפתוח מתחת למים.‬
‫אני לא יודע לשחות.‬
‫גם אני.‬
‫גם לא נצטרך. אנחנו נמות בארון קבורה מברזל.‬
‫עצור. כבה את המנוע.‬
‫אין שום דבר בטווח ראייה. כולם לרדת.‬
‫בואו נכין אותו שוב ליבשה.‬
‫הדלק יספיק לעוד 20 ק"מ.‬
‫כן. -כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬
‫איוואן חייב לי חפיסה חדשה.‬
‫זה היה מסוכן. -קדימה, יש לנו משימה שצריך לבצע.‬
‫ולר.‬
‫קחו את "שוקולד הטנקיסטים".‬
‫מחכה לנו לילה ארוך.‬
‫ואני רוצה אתכם ערניים מאוד.‬
‫לא, אני מעדיף להישאר עם ראש צלול.‬
‫עצור.‬
‫כבה מנוע.‬
‫מה יש?‬
‫אלה האנשים שלנו.‬
‫תתניע. סע קדימה.‬
‫כבה מנוע. לרדת.‬
‫לעצור! ידיים למעלה! תעצרו יפה.‬
‫קדימה. תביאו את בעלי החיים לכאן.‬
‫תביאו אותם.‬
‫הייל היטלר. טנקיסטים.‬
‫קדימה, מהר יותר.‬
‫מהר, אם תואילו בטובכם.‬
‫מהר, רבותיי.‬
‫גם הסוסים.‬
‫לוטננט גרקנס, גדוד טנקים כבדים 503.‬
‫מבקש אספקה ודלק. -מפקד יחידת סער בכירה קרבס.‬
‫מה קורה? הלכתם לאיבוד?‬
‫משימה מיוחדת.‬
‫אתם הטנקיסטים... תמיד משהו מיוחד.‬
‫נאמר לי שכבר אין לנו חיילים פה.‬
‫זאת המשימה המיוחדת שלנו.‬
‫לטהר את כל הכפרים שתמכו בפרטיזנים.‬
‫להתקדם! זוזו! קדימה!‬
‫אתם שולחים אותם למחנה עבודה?‬
‫הימים של מחנות העבודה חלפו מזמן.‬
‫ננעל את הדלת, וכשנצית שם אש,‬
‫בעלי החיים שלהם ירמסו אותם למוות.‬
‫זה חוסך תחמושת.‬
‫זו תרומתנו הקטנה למטרה הגדולה.‬
‫לרייך יש עכשיו תיאבון גדול כל כך למתים...‬
‫שלא ניתן לייצר די תחמושת.‬
‫אני רואה שכמעט סיימנו כאן.‬
‫כולם לעלות.‬
‫אתה זוכר את הלהבות, נכון?‬
‫טוב, העבודה שלי כאן הסתיימה.‬
‫אה, כן. הדלק שלכם.‬
‫צאו לדרך!‬
‫בואו נסתלק מכאן עכשיו.‬
‫נישן בטיגר הלילה.‬
‫זוזו!‬
‫פיליפ?‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫מיכל, תן לי משהו טוב.‬
‫עוד.‬
‫משקה האלים.‬
‫חשבתי שאתה יינן.‬
‫אפילו אני, מורה פשוט ללטינית, יודע שזה אלכוהול נחות.‬
‫ברון פון קלאוסן, 1937.‬
‫גרונר ולטלינר סמרגד.‬
‫הבציר הכי טוב אי פעם.‬
‫פירותיות עדינה עם חומציות מאוזנת ו...‬
‫ניחוח משמש עדין.‬
‫"משקה האלים". כך קראנו לו.‬
‫רייכסמרשל גרינג אהב אותו מאוד ולכן קנה חצי מהבציר.‬
‫ועכשיו כל מה שנשאר הוא...‬
‫זיכרון.‬
‫ולי אין ברירה אלא לשתות את השתן הזה.‬
‫שתן או לא שתן, זה עושה את העבודה.‬
‫לוטננט?‬
‫איך איכר אוסטרי כמוך למד‬
‫לייצר יין שיהיה מספיק טוב לרייכסמרשל?‬
‫בוואכאו...‬
‫ייצור יין זורם לנו בדם.‬
‫למדתי את זה מאבא שלי, והוא למד את זה מאבא שלו.‬
‫אם אתם ייצרתם את היין, מי זה הברון הזה פון קלאוסן?‬
‫הייתי היינן שלו.‬
‫טוב, אז זה היין שלך.‬
‫האדמה שלו, הענבים שלו.‬
‫השמש שלו, הרוח שלו, הגשם שלו?‬
‫אתה מורה ללטינית, אבל אתה נשמע קומוניסט, קייליג.‬
‫אם הרומאים השאירו לנו דבר אחד,‬
‫אם הם תרמו תרומה גדולה לידע האנושי,‬
‫זאת מלחמה.‬
‫הם תמיד נלחמו.‬
‫ולא כדי להכניע את האויב אלא את בני עמם.‬
‫תמיד נלחמים, תמיד יוצאים לקרב, לא עוצרים לנוח לרגע.‬
‫אז מורה ללטינית, יינן,‬
‫נהג קטר ואיכר צעיר יכולים גם.‬
‫אין ברירה. "כן, המפקד. לא, המפקד."‬
‫פקודות, אתה חייב לציית.‬
‫תשכח את האדם שהיית ואת מה שאהבת פעם.‬
‫אנחנו מצייתים לפקודות כדי להגן על יקירינו.‬
‫פקודות הן הדבר היחיד שיש לנו.‬
‫בלעדיהן, הכול מתפרק. הצבא, החברה, הכול.‬
‫בטנק שלי אין מקום לפוליטיקה.‬
‫ואתה טועה.‬
‫לרומאים לא היו נהגי קטרים.‬
‫אפילו אני יודע את זה.‬
‫ואתה לא יודע הרבה.‬
‫היי. שתוק.‬
‫לחיי נהגי הקטרים.‬
‫מושיעי החברה.‬
‫ולר, מצית.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הלוואי שיכולתי לשכוח.‬
‫לשכוח מי היינו פעם.‬
‫לעולם לא נחזור למה שהיינו.‬
‫איך ייתכן שאחרי...‬
‫אחרי כל זה?‬
‫האנשים שהיינו פעם?‬
‫אנחנו לא השתנינו.‬
‫צייתנו לפקודות ועשינו מה שדרשו מאיתנו לעשות.‬
‫זה הכול.‬
‫כשכל זה ייגמר...‬
‫בוא לבקר אותי באוסטריה, ואראה לך את הכרם שלי.‬
‫נשתה בקבוק ביחד.‬
‫נעשה את זה.‬
‫עצור!‬
‫מה קורה?‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫בואו נשמור מרחק.‬
‫הבונקר נמצא בקו ישר מאחוריו, וכבר אי אפשר לעשות עיקוף.‬
‫היכון לקרב.‬
‫מרחק?‬
‫אלף.‬
‫הלמוט, סע משמאל לתחנה, אבל לאט.‬
‫על הכוונת. -סע!‬
‫זאת בטח הייתה מטרה לאימונים.‬
‫אנחנו נכנסים לטווח.‬
‫קייליג, למקלע.‬
‫ירי חופשי.‬
‫שמש מעצבנת.‬
‫תמשיכו לפקוח עין!‬
‫עצור! יריית תותח בשעה אחת!‬
‫הומל, אחורה עכשיו! סע!‬
‫ולר, תשיב אש! -כן! לעזאזל!‬
‫הטנק בסדר!‬
‫הומל, תמשיך לנסוע! -כן, המפקד!‬
‫קייליג, מקלע, אש!‬
‫צא מקו האש. תפוס עמדה, משמאל!‬
‫תן גז, הומל!‬
‫עצור!‬
‫ולר, ליד כנפי הטחנה.‬
‫במקום שקרס, 900.‬
‫זוהה!‬
‫על הכוונת. -טעון!‬
‫אש!‬
‫לא רואים שום דבר. לא זוהתה שום פגיעה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬
‫אס-יו 100. -זה אותו אס-יו?‬
‫מה, לכל... -לעזאזל.‬
‫זה לא ייתכן. -הוא כנראה עקב אחרינו.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫הומל, תתחמק ממנו. קייליג, תמשיך. סע!‬
‫אש! -זהירות!‬
‫נהדף. השריון שלו חזק מדי.‬
‫טעון!‬
‫מרחק. עוד! חייבים לפגוע בהם מהצד.‬
‫לעזאזל! זה היה צינור הפליטה.‬
‫לכל הרוחות! -סע, הומל! אחורה! עוד!‬
‫עשן!‬
‫איפה אתה?‬
‫פגיעה ישירה וחדירה! -כולם בסדר?‬
‫אתה בסדר? -כן.‬
‫הוא מסתובב! -לעזאזל!‬
‫פיליפ, הם חזקים מדי.‬
‫נכון, אבל זה רק תותח על זחלים.‬
‫שלנו מהיר וגמיש יותר. הם חייבים לסובב את כל הטנק כדי לירות.‬
‫הומל, קדימה לאט. סע. פנה שמאלה.‬
‫אני רוצה לפגוע בו מהצד.‬
‫מה עם הצד שלנו? -תסמוך עליי. סע!‬
‫תותח בשעה שלוש.‬
‫אנחנו ממש מול הקנה שלו.‬
‫תישאר רגוע!‬
‫לוטננט!‬
‫תישאר רגוע!‬
‫הרוסים תכף ישיגו אותנו!‬
‫ולר, מקלע, אש, מיד. תסיח את דעתם.‬
‫עצור!‬
‫קדימה, פיליפ! -עוד לא.‬
‫על הכוונת! -חכה.‬
‫אני עליו!‬
‫חכה.‬
‫מקלע, חדל.‬
‫אש. -זהירות!‬
‫פגיעה. הושמד.‬
‫זאת הבעיה עם הטנקים האלה.‬
‫הם לא רואים מה שיש להם מול העיניים.‬
‫היינו צריכים לתקוף כשראיתי אותם ביער!‬
‫הטנק הארור כמעט השמיד אותנו!‬
‫קייליג.‬
‫קייליג, אתה בסדר? -קייליג?‬
‫קייליג? -קייליג, חתיכת מנוול!‬
‫לוטננט! -איפה נפגעת, קייליג?‬
‫רסיס.‬
‫הריאות.‬
‫לעזאזל!‬
‫קחו אותי לשמש.‬
‫נשים אותו על התובה פה.‬
‫תחזיק לו את הרגליים.‬
‫בזהירות.‬
‫הכול טוב, קייליג. הכול טוב.‬
‫אתה והארדנבורג... זה אישי, נכון?‬
‫תשתדל לא לדבר עכשיו.‬
‫תכתוב...‬
‫תכתוב ללואיזה ולבנות.‬
‫אכתוב. אני מבטיח.‬
‫רציתי ללמד שוב.‬
‫ב-1939 לימדתי שמיניסטים.‬
‫אחד הקייצים הכי טובים.‬
‫אחר כך הייתה רק מלחמה.‬
‫אני...‬
‫קייליג...‬
‫בואו נטפל בטיגר.‬
‫אפשר לתקן את זה, אבל...‬
‫לוטננט.‬
‫מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫גופות לא נשרפות כל כך מהר.‬
‫זה מספיק.‬
‫ניסע בחזרה למחנה ונגיד להם שלא מצאנו את פון הארדנבורג.‬
‫משהו לא בסדר פה.‬
‫נשארו רק 20 ק"מ.‬
‫צינור הפליטה שלנו שבור.‬
‫נוכל לתקן אותו, עם חלק מהאס-יו אם צריך.‬
‫אבל הדלק בטנק יספיק רק לעוד 30 ק"מ.‬
‫זה לא מספיק כדי לחזור. -יהיה שם מחסן אספקה.‬
‫נקווה שפון הארדנבורג שלך שווה את זה.‬
‫אבל אם הוא מרגל,‬
‫אני אישית אתקע לו כדור בראש.‬
‫תתחילו לעבוד.‬
‫קדימה.‬
‫אתה זוכר את הלהבות, נכון?‬
‫לוטננט?‬
‫קייל...‬
‫מיכל, תקשיב לקשר.‬
‫לוטננט?‬
‫כבה את זה. כבה!‬
‫עוד כמה זמן?‬
‫עוד כמה זמן נמשיך לנסוע?‬
‫עד שנמצא אותו ונחזיר אותו הביתה.‬
‫הביתה?‬
‫זה לא בית.‬
‫אלה רק הקווים שלנו.‬
‫עד שניסוג, ואז נגיע לקו הבא.‬
‫ואז לקו הבא ואז לבא אחריו.‬
‫למה פון הארדנבורג הזה חשוב כל כך?‬
‫הם חוששים שהוא יערוק?‬
‫אולי קייליג צדק,‬
‫והוא כבר ערק, ואנחנו...‬
‫נכנסים לתוך מלכודת.‬
‫ואולי הוא חשוב לך?‬
‫קייליג צדק.‬
‫הוא אמר שזה עניין אישי בינך לבין פון הארדנבורג.‬
‫למה אתה גורר אותנו לתוך זה?‬
‫למה? -אלה פקודות.‬
‫אם הרוסים ימצאו אותו,‬
‫הם יגלו את כל העמדות שלנו, תדרי הקשר, הטקטיקות...‬
‫"וכל השערים לרייך ייפתחו לרווחה." אני יודע, פיליפ!‬
‫אבל אנחנו גם פתוחים!‬
‫האויב יודע שאנחנו כאן!‬
‫פיליפ!‬
‫אתה לא קולט את זה?‬
‫תתעורר, בבקשה!‬
‫אני חושב שאתה לוקח סיכונים מיותרים.‬
‫ושיקול הדעת שלך לקוי.‬
‫אני מצביע בעד שחרורך מהפיקוד עד שנחזור.‬
‫בסדר.‬
‫תחליטו. עכשיו.‬
‫מיכל?‬
‫אני עם הלוטננט.‬
‫הלמוט?‬
‫אתה הנהג.‬
‫זה הטנק שלך.‬
‫אתה איתנו מאז מבצע ברברוסה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫כלומר, קייליג מת.‬
‫בדיוק.‬
‫ועל הגשר וגם כשצללנו,‬
‫לקחת סיכונים.‬
‫אני מצטער.‬
‫ולר...‬
‫אני עם הקומנדר.‬
‫לא נדבר על זה שוב לעולם.‬
‫לפי המפה, יש פה בסביבה שביל ישן‬
‫שמוביל לאזור המיוער שהבונקר נמצא בו.‬
‫קצת שמאלה, הומל.‬
‫פיליפ.‬
‫עצור את הטנק.‬
‫מה?‬
‫טביעות רגליים. כולם לרדת.‬
‫מיכל.‬
‫נשק בהיכון.‬
‫טביעות נעליים.‬
‫תוצרת גרמניה.‬
‫לטעון את הנשק.‬
‫מיכל, עצור!‬
‫מטען ממולכד.‬
‫גם הוא מתוצרת גרמניה.‬
‫הבונקר קרוב מאוד כנראה.‬
‫לשחרר נעילה בנשק.‬
‫מה קורה, לעזאזל? -צנחנים.‬
‫כנראה שלחו אותנו כי הם לא הצליחו להגיע.‬
‫בואו נמשיך עכשיו.‬
‫בואו, תיכנסו!‬
‫לוטננט.‬
‫אנחנו מחפשים את קולונל פון הארדנבורג.‬
‫כמובן.‬
‫הוא בבונקר הפיקוד וכבר ממתין לך.‬
‫אני אוביל אותך אליו.‬
‫אבל אם תרצו להישאר עוד קצת...‬
‫אני בטוח שנוכל לארח אתכם יפה כאן.‬
‫מריה, תביאי לאדונים יין ומשהו לאכול.‬
‫קדימה.‬
‫נראה שהגעתם לכאן אחרי מסע ארוך.‬
‫לחיים.‬
‫ועכשיו קח אותי לקולונל פון הארדנבורג.‬
‫בעונג, לוטננט.‬
‫אם כך,‬
‫אחריי.‬
‫אבל רק אתה.‬
‫קדימה.‬
‫אל תפחד.‬
‫לוטננט?‬
‫פקודה חדשה דרך הקשר.‬
‫נסיגה של הכוחות האחרונים מגשר דנייפר‬
‫לפני שהוא יתפוצץ בחצות.‬
‫חתיכת לבירינת.‬
‫אל תחשוש.‬
‫פאול.‬
‫אז הסיפורים נכונים.‬
‫גרמניה איבדה הרבה בסטלינגרד.‬
‫מה זו כבר כף יד מחורבנת?‬
‫בוא נשב ליד האש.‬
‫הקורפורל שלך אמר שציפית למישהו.‬
‫לא. לא ציפיתי למישהו.‬
‫ציפיתי לך.‬
‫אם כך, אתה יודע שבאתי לכאן להחזיר אותך.‬
‫כמובן.‬
‫היית חייב לעשות את המסע הזה.‬
‫הייתי החבר הכי טוב שלך.‬
‫אתה זוכר? הקיץ ההוא באקדמיה הצבאית?‬
‫אותו ערב חמים באוגוסט שבו הכרתי לך את מריון?‬
‫למוחרת הלכנו לשחות.‬
‫שחינו אל האי הקטן והמיוער באמצע האגם.‬
‫זה היה קיץ קסום.‬
‫זה היה הקיץ הכי יפה שהיה אי פעם.‬
‫אחריו הייתה רק מלחמה.‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫אני מניח שהגעת בבטן הטיגר שלך.‬
‫נכון.‬
‫צפוף שם.‬
‫מוזר ששלחו אותך בדבר הזה כדי להביא את כולנו, אתה לא חושב?‬
‫אני בטוח שיש להם סיבות.‬
‫ואם אסרב?‬
‫אני מעדיף שזה לא ירחיק לכת כל כך.‬
‫אבל אם זה יגיע לזה...‬
‫אז הם שלחו בדיוק את האדם הנכון, לא?‬
‫פקודות הן הרי פקודות.‬
‫בוא, פיליפ. תאכל איתי.‬
‫סעודה אחרונה, כביכול.‬
‫אין לנו זמן לזה. אנחנו חייבים ללכת.‬
‫אין זמן לחבר ותיק?‬
‫אני הסנדק של הבן שלך.‬
‫אתה חייב לי את מזלך הטוב.‬
‫שב.‬
‫כשאתה שוכב חמישה ימים קבור מתחת לערימת הריסות‬
‫ומתחיל למות מצמא לאט, אבל בטוח,‬
‫יש לך הרבה זמן לחשוב.‬
‫אתה רואה הרבה דברים.‬
‫בצללים.‬
‫שמעתי איך נחלצת.‬
‫מדהים.‬
‫מה עשינו בסטלינגרד, פיליפ?‬
‫אין לי זמן למשחקים שלך.‬
‫מה עשינו בסטלינגרד?‬
‫פאול, אלה פקודות.‬
‫הן באות ישירות מהדיוויזיה.‬
‫מייג'ור, המפקדים האחרים מתחילים להילחץ.‬
‫חלק מדווחים שהם על הכוונת של האויב. הם רוצים לדעת מה לעשות.‬
‫יש נשים וילדים שמצאו שם מקלט.‬
‫אבל ידוע שיש שם גם הרבה כוחות רוסים.‬
‫הם שולטים במפעל הטרקטורים, ואיתו, באזור הזה של העיר.‬
‫לא נצליח להתקדם אם לא נעשה משהו מיד.‬
‫אתם שומעים משהו? -לא.‬
‫פאול.‬
‫אלה פקודות. זאת לא החלטה שלנו.‬
‫האומנם?‬
‫המפקדים האחרים מחכים.‬
‫פאול!‬
‫קדימה, בחורים. תתכוננו לקרב.‬
‫תודיע לכולם.‬
‫לכל שאר הטנקים, ירי חופשי.‬
‫כל הטנקים, ירי חופשי.‬
‫אש!‬
‫ההחלטה לא הייתה שלנו.‬
‫לא הייתה לנו ברירה. קיבלנו פקודות.‬
‫כן, זה אולי נכון.‬
‫אבל האחריות הייתה שלנו.‬
‫חצות עכשיו.‬
‫אתה צריך לחצות שוב את הדנייפר.‬
‫אני כאן בגללך.‬
‫כולנו כאן בגללך.‬
‫אתה לא מבין את זה?‬
‫אני כאן בשביל מבצע לבירינת.‬
‫מבצע לבירינת...‬
‫הוא אתה.‬
‫פיליפ!‬
‫עליי להוביל אותך החוצה.‬
‫אני כאן כי...‬
‫קולונל ריכטר שלח אותי.‬
‫מי זה אמור להיות?‬
‫קולונל ריכטר? יש אדם כזה בכלל?‬
‫כן.‬
‫הרמזים, הם היו שם כל הזמן.‬
‫קייליג, מה השעון שלך מראה?‬
‫קצת לפני 12, אבל הוא עצר מאז הגשר.‬
‫גופות לא נשרפות כל כך מהר.‬
‫משהו לא בסדר פה.‬
‫אתה זוכר את הלהבות, נכון?‬
‫למה לא נשרפנו? על הגשר.‬
‫תתעורר, בבקשה!‬
‫אבל קרבס...‬
‫ה... -אולי הוא היה רק חלק ממך.‬
‫בדיוק כמו כולנו.‬
‫פיליפ!‬
‫עכשיו חצות.‬
‫אתה צריך לחצות שוב את הדנייפר.‬
‫פיליפ! תן את הפקודה!‬
‫למה השתהית עם הפקודה לסגת?‬
‫זה מאוד לא אופייני לך‬
‫לסכן את עצמך ואת הצוות שלך.‬
‫כן.‬
‫לוטננט.‬
‫כן, הוא תמיד היה שם.‬
‫- אשתך ובנך נהרגו בהתקפה על המבורג ב-24.7. תנחומיי -‬
‫המברק שהודיע לך שמריון ובנך פריץ נהרגו בהמבורג.‬
‫כשההתקפה האווירית החלה ב-24 ביולי,‬
‫הם מצאו מקלט בכנסיית ניקולאי הקדוש.‬
‫כשהפצצות נפלו, הם נשרפו למוות בסערת האש.‬
‫אש!‬
‫נלחמתי במלחמה הזאת כדי להגן עליהם.‬
‫אנחנו קוצרים את מה שזרענו.‬
‫אתה הובלת אותי לכאן.‬
‫מה המקום הזה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫פאול, מה קורה פה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫הגענו לסוף הדרך שלך.‬
‫הדרך שלי הגיעה לסופה כבר אז.‬
‫מעולם לא עזבתי את מפעל הטרקטורים.‬
‫בוא, חבר ותיק.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני חייב ללכת לחיילים שלי.‬
‫הם לא ישרדו בלעדיי.‬
‫סע!‬
‫תן גז!‬
‫הלמוט, סע! -אני נשרף!‬
‫אל תוותר, הלמוט! תן גז!‬
‫סע! -הלמוט, תן גז! קדימה!‬
‫איפה אני, פאול?‬
‫איפה אני?‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬