Давай, ти зможеш.
Я б не просив тебе це робити, якби не знав наперед, як усе буде.
Що на тебе найшло?
- Нічого. - Це на тебе не схоже.
Ти кажеш, що знаєш наперед,
але ти не знаєш.
- Знаю. - Не знаєш.
- Ми такого ще не робили. - Неправда.
Конкретно такого не робили, але сотню разів робили подібне.
Декорації інші, а гра та сама.
А не схоже.
Послухай мене, Лакі.
Добрих людей у світі більше, ніж лихих,
і звичайні добрі люди
не пройдуть повз тих, кому потрібна допомога.
Хтось тебе та й витягне.
Тобі легко казати.
Думаєш, мені легко на таке піти?
Просити тебе це зробити?
Кажу тобі, я не горю бажанням це робити.
Ти переживаєш?
Аякже. Я переживаю за тебе.
Чому?
Ти ж наперед знаєш, як усе буде.
Хоч що в тебе на думці, Лакі, забудь про це.
Не здумай мене намахати.
Не сьогодні.
Не варто ризикувати.
Я думаю, що хотіла б вибратися живою.
Хочеш вибратися – це твій шанс.
А якщо він не прийде?
Тоді я зроблю те, що повинна.
Ви не передумали?
Про що?
Про все.
Вона привезе гроші.
Візьміть мене з собою.
Ну, тебе не запрошували.
Я знайшов оце.
У речах Кері.
Подумав, захочете взяти.
Здоров, Датч.
Як життя?
Як у казці.
Доброго ранку.
Вона з прослушкою?
Так.
Добре. Я покажу, де тут що.
Агент Ранд, напевно, вже тобі неодноразово казала,
але я скажу ще раз:
ти тут не одна.
Поруч будемо ми з агентом Ранд. А інші агенти – за кілометр звідси.
Ми чуємо й записуємо всю розмову через твій передавач.
Треба, щоб ми зафіксували докази злочину.
Нічого їм не віддавай,
поки Віттакер усно не підтвердить, що знав про аферу з бензином
і нагрів на ній руки.
Оборудка й замисел. Зрозуміла.
Саме так.
Стоп-слово придумала?
Так.
Ану скажи.
- Геній. - Використай у реченні.
Не будь генієм, щоб знати: якщо дійшло до стоп-слова,
то, скоріше за все, вже пізно.
Отут буде ваша позиція.
Ми будемо отам.
Ти в межах прямої видимості.
Побачимося на тому боці.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ МАРІССИ СТЕПЛІ
ЛАКІ
А вона точно зможе?
Зможе. Вона тримається.
Я б так не сказав.
Вона не підведе.
Щось ти дуже мовчазна.
Я думаю.
Про що?
Про тюрму.
Я, здається, так і не подякувала тобі, що ти мене звідти витяг.
Не подякувала.
Ну, я за це поплатилася.
Що-що, а я послідовний.
Хотілося б думати, що ти б усе одно мене витяг.
Вибач, що я так довго відстежувала гроші.
Об'єкт наближається до місця, дистанція – 500 м.
Ну все, народ. Починається.
Ти ненадовго втратила пильність.
Замішаний був твій син.
Хоч я й не просив його втягувати,
знай, що мені прикро, що все так вийшло.
Я мав би раніше це сказати.
Сентименти – це не моє.
Батько вибив їх з мене ще до статевої зрілості.
Тому я й не обзавівся дітьми.
Але ти мав дитину, Вейне.
То був твій вибір, а не мій.
Ти знала мою позицію.
Думаю, нам обом буде корисно
зосередитися на майбутньому, а не жити минулим.
Ти так не вважаєш?
Вважаю.
То це вона заварила стільки каші?
Не таким я вас собі уявляла.
Я думаю.
Мені тебе шкода, Лакі.
Ти не мала б тут бути.
Це ж не ти вкрала мої гроші, а твій старий.
Прямо у вас під носом, еге ж?
Так.
І чим це для нього обернулося?
Я чув, що ти дуже розумна дівчина.
За інших обставин могла б на мене працювати.
Ні, дякую.
Я знаю, як ви ставитеся до жінок, які на вас працюють.
- Вона зірве операцію. - Не зірве.
Дайте їй освоїтися.
Дивно, що ми не перетиналися.
Кері постійно про вас говорив.
Упевнений, тільки хороше.
Ваше ім'я спливало, коли ми говорили про дітей.
Кері казав, що хоче дівчинку,
бо сумнівався, що зуміє виховати сина.
Він ніяк не міг збагнути, чому від нього відрікся рідний батько.
Боявся, що те, що зламане в його батькові,
зламане і в ньому.
Ми цього вже не узнаємо.
А я сказала, що краще йому не знати, який ви покидьок.
Але ви повинні знати:
Кері вкрав гроші не в мене.
І не в Прісцилли чи в Джона.
Так він витончено сказав:
«Пішов на хрін, Вейн».
Що вона робить?
Не знаю. Щось не так.
Ну все, моє терпіння луснуло.
Як ти й сказала, ми не знайомі.
Але я дам тобі дружню пораду.
Гроші для мене не головне.
Це справа принципу.
Такій дрібній шахрайці, як ти, цього не збагнути.
І якщо ти доведеш мене до думки,
що я відчую хоч краплю задоволення, вбивши тебе,
я вважатиму, що це було того варте.
Тому я спитаю ще раз:
де мої гроші?
Добре.
КЕРІ МАСТЕРСОН
БАЛАНС
Що це?
Гроші там.
Десять мільйонів доларів.
За мінусом кількох тисяч. У Кері виникли непередбачені витрати.
Ти конвертувала гроші у криптовалюту?
Не я. Кері.
Ти не згадувала про цей нюанс,
коли просила про зустріч.
Мабуть, вилетіло з голови.
Для входу в акаунт потрібна сід-фраза.
Я так розумію, вона теж при тобі.
Так, отримаєте її, коли я звідси піду.
А поки що вона отут.
Умова така: я йду звідси жива-здорова –
а ви забираєте гроші.
Або ж я покличу своїх людей, вони тебе розпанахають
і по черзі вирізатимуть органи, поки не назвеш сід-фразу.
- Теж варіант. - Ми не так домовлялися, Лакі.
Вона про це нічого не казала.
Я не бачила в цьому потреби, бо Вейн уже знав.
Правда ж, Вейне?
Що?
Вейн знав, що гроші у крипті,
як і знав, як знайти Кері в Ла-Хойї.
Що вона верзе, Вейне?
Як і знає, що тут ФБР
і прослуховує кожне наше слово.
Йому доповів його дружбан, агент Кершоу.
Коли вже ми всі тут,
то розкриймо карти.
Дуже цього не раджу.
А що радите?
Біллі…
Стояти.
Не рухатися.
Молодець, Лакі.
Я вирішила зрівняти наші шанси.
Ви, мабуть, теж не знали про Кершоу?
Хай що ти задумала, Лакі,
а буде не так, як ти думаєш.
Я не знаю, відколи у грі Кершоу,
але припускаю, що віднедавна.
Бо інакше Вейн не допустив би вашого арешту
разом з Джоном, правда ж?
Ви знаєте процедуру.
Дістаньте зброю й киньте додолу.
Ти знюхалася з Ранд, а я – з Кершоу, і так по колу.
Біда таких розумників, як ти, в тому,
що звикаєш бути найрозумнішим з усіх,
а потім з'являється хтось розумніший і ти стаєш безпорадний.
Приведи його.
Невже ти думала, що я прийду,
ніяк не підстрахувавшись?
Щось йому зробите – грошей не побачите.
Як зворушливо.
Вона й досі думає, що керує процесом.
А тепер давай сід-фразу.
Ви продажний.
З ніг до голови. Продажний.
Дівка зразу мене розкусила, а ти…
Ти не бачила очевидного.
Я просто вважала вас козлом.
І чим вас підкупили?
- Мене не вербували. - Маячня.
Я сам вийшов на Віттакера, кілька років тому. Я…
Я сам усе влаштував.
Чому?
- Чому? - Чому?
Бо наша робота – це як сцяти проти вітру.
Система настроєна на щоденний провал.
А тут хоч платять добре.
Ви сядете.
Ясно, ну, тоді…
- Ваша продажна дупа сяде в тюрму. - Помогти?
Я ж вистрелю. Не…
- Ні! - Стій де стоїш, Лакі.
Переговори в самому розпалі.
Не можна отак просто піти.
Вріж йому ще раз.
Уже скучаєш за своєю камерою, Джонні?
Віддаси йому гроші –
він нас обох уб'є.
Часу обмаль, Лакі.
Даси мені сід-фразу – і я вас відпущу.
А як ні, побачиш, як умирає батько.
Давай, застрель мене.
- Стріляй. - Тихо, Джоне.
Тебе обікрав я.
Заткнися, тату.
Не забувай, хто втягнув тебе в цю халепу.
Не я.
Він тепер готовий собою пожертвувати,
але ти тут саме через нього.
Ти завжди була в його грі пішаком.
Неправда.
Як ти вчиниш?
План не змінився.
Ми підемо. Я надішлю вам сід-фразу.
Новий план.
Нахер гроші.
Він мене обікрав, а я такого не прощаю.
- Хай побачить, як умирає його дочка. - Ні!
Його прикінчимо трохи пізніше,
щоб він устиг погорювати.
Це твій прокол.
Ти й розгрібай.
Ні! Прісцилло…
Доведи, що готова повернутися.
Прісцилло.
Ні! Ні, Прісцилло.
Не треба, Прісцилло.
Відпусти її.
Прісцилло.
Не треба. Не роби цього, Прісцилло!
Прісцилло.
Прости, дорогенька.
Прокляття.
- Уставай. - Ходімо.
Це ж треба.
Плазуєш, мов жук.
Чорт.
Прояви самоповагу, чорт забирай.
Іди ти в дупу, Прісцилло.
Якби ти хоч раз спробував бути моєму синові батьком,
то не опинився б у такій ситуації.
Пішов ти!
Іди.
РЕЗЕРВУАР
Здоров, Джоне.
Датч.
Ходімо.
Я ж сказала тобі бути вдома.
А я подумав, що ви жартували.
Нам краще звідси забиратися.
Ще ні.
Я ж казала, що буде не так, як ти думала.
І мали рацію.
Усе це через тебе, Джоне, так?
Мабуть, що так.
Ти добре себе показав,
але є в тобі якась вада, прогалина. Не знаю.
Тобі завжди мало.
І що мені з вами робити?
Можете відпустити.
З якої це радості?
Бо я прошу у вас того, чого не дали вам.
Дайте мені шанс.
Або ж убийте нас, бо мені набридло тікати.
Від вас. Від когось іще.
Не так просто отак узяти й піти, знаєш?
Не знаю.
Ні разу не пробувала.
Отам двері.
Можете взяти машину.
Давай. Зроби це.
Дякую.
Я зробила це не заради тебе.
А гроші?
Він би хотів лишити їх тобі.
Дякую тобі.
- Везучий ти гад. - Так.
І щоб я вас більше не бачила. Ясно вам?
Я… Я знаю точно Що в мене на душі
Бо я
Живу з собою в чесності
Ти мав би мене окриляти
Я… Я хочу пізнати це відчуття
Бо я
Живу з собою в чесності
Ти мав би мене окриляти
А ти тягнеш мене на дно
Я могла б тебе любити
СЬЄРРА-ПЕЛОНА МОТЕЛЬ
БАСЕЙН – ВІЛЬНІ НОМЕРИ
Але ти не зі мною
Якщо вже ти не зі мною
Болить?
Ні.
За що тебе так побили?
Чого ти думаєш, що мене побили за щось?
Бо видно, що заслужив.
Сказав, що годинник – підробка.
- Тату. - А то й була підробка.
Не можеш промовчати навіть під дулом пістолета.
Хто б казав.
Вибач.
А як ти здогадалася про Віттакера?
Ла-Хойя.
Прісцилла не могла знати, що ми там,
якби не було інформатора.
А мені чому не сказала?
Бо не знала напевне.
Ти пішла на ризик, довірившись передчуттю?
Або я мала рацію, або то був чистий блеф.
Ходімо відсвяткуємо.
Ні, я святкуватиму уві сні.
- Не проси. - Ходімо,
купиш старому бургер.
Тобі це по кишені.
Ви вбили Віттакера?
Ви ж теж сьогодні вбили людину?
Якщо прийшли й мене застрелити, то раджу починати.
Це було б надто легко.
Я хочу, щоб ви з цим жили, конаючи за ґратами.
Ви позбулися Віттакера й «крота» з верхівки ФБР.
Закрийте справу й забирайте медаль.
Тільки не без вас.
Ну, не все ж одразу.
Ви вбили мого напарника.
Я не вбивала.
Убили, тільки не своїми руками.
Їдьте додому, Ранд.
Невже ви не втомилися?
Я до вас ще доберуся.
Ти ж не любила солоні огірки.
Не любила. Малою.
Казала: «Фе, забери їх, тату».
Так, смаки змінюються.
Вони смачні.
У тюрмі мені снився один і той самий сон.
Мені снилася куля.
Така собі куля з простирадл на тюремному ліжку.
І щоразу, як я до неї підходив і брав у руки,
щойно вона опинялася в моїх руках,
я усвідомлював, що всередині неї – ти.
Зовсім немовля, загорнуте в тюремні простирадла.
Ти дивилася на мене своїми великими карими очима.
І не плакала. Не вередувала.
Просто раділа бути зі мною.
А потім до мене доходило, що ми в тюрмі й треба тебе звідти витягти.
І я знімав простирадла й обмотувався ними,
щоб міцно тебе до себе прив'язати.
А коли підходив до тюремника, він, як за помахом чарівної палички,
побачивши в мене на грудях це прекрасне створіння,
завжди відчиняв двері.
А ми з тобою виходили на сонечко.
І все. Отакий от сон.
А тобі?
Що?
Що сниться тобі?
Я не бачу снів.
Так я й повірив.
Та нічого особливого.
Мої сни не такі яскраві.
Завжди сниться одне й те саме.
Що я під водою…
й не можу дихати.
А потім прокидаюся. І все. Отакий от сон.
Знаєш, про що він?
- Так. - Про вічний брак часу.
Про неможливість встигнути все, чого бажає душа.
То…
чого бажає твоя душа?
Про що ти?
Про те, що перед нами відкриті всі шляхи.
Ми тепер знов разом, ще й з грошима.
Тату, я тих грошей не чіпатиму.
- Та ну. - Я серйозно.
З мене досить.
Як ти узнала сід-фразу?
Яблуко.
Хом'як.
Карма.
Сніг. Свя…
Боже. А він розумніший, ніж здавався.
Так.
А пам'ятаєш Томмі Тенґлса?
Аякже.
Ти геть не вмів заплітати кіски.
Це ти не давала розчесати тобі волосся.
- Тому я мусив вигадати Томмі. - Прямо-таки «мусив».
Так, інакше ти ходила б
з кублом на голові.
І ти вигадав його.
Так.
Я й гадки не мав, як розчісувати дівчаче волосся.
Чи заплітати коси.
І коси. Ми придумали свій спосіб.
Але ти так істерила, коли доходило до ковтунів.
Ніби я тобі зуби виривав.
Тож щоразу, як натрапляв на ковтун, я якось його називав.
Томмі Тенґлс.
Тіна Тенґлс.
Тіммі Тенґлс.
А Тіммі такий: «Ніхто не зве мене Тіммі. Зви мене Тім».
Тревор Тенґлс. Томас.
Телець Тенґлс.
Хоч народився не у квітні й не у травні. Де логіка?
Тату.
Я передчувала, що ти так вчиниш.
Я чи не все життя заплющувала очі на це відчуття.
Не пригадую, щоб ти не шукав у всьому власної вигоди.
Тату!
Це в тебе у крові.
Тату!
Ти знав, що я не вмію плавати.
Але ж найкраща афера та, що на 90 % правдива, так, тату?
А правда така, що я тонула.
Я її батько.
Не дуже злякалася, кицю?
- Я батько. - Вибачте.
Як ти, доню? Що сталося?
Я казав їй не пірнати глибоко.
Тебе штовхнули? Ох, мем. Слава богу, ви були поруч.
Усе добре. Добре.
Ну все, поїхали.
Як таке може бути? Ви не маєте рятувальних… Ви менеджер?
- Так, я менеджер. - Я Джон Армстронґ.
Щоб ти пригрозив їм судом і нам безплатно дали номери.
Правда в тому, що ти
ризикнув задля афери моїм життям, а…
Я так більше не хочу.
Гроші я тобі не віддам.
Але я даю тобі свободу.
Надіюся, ти мудро нею розпорядишся.
СІД-ФРАЗА З 12 СЛІВ
ВОНА НАДАЄ ДОСТУП ДО ГАМАНЦЯ.
Я люблю тебе, тату.
Але ти мене більше не побачиш.
Прощавай.
Тривожний погляд мій прийми
Звичайної людини
Мене тримають у незнанні
Збираю все я по краплині
Це відчуття не бачать очі
Але від нього так тепло
А я й не проти
Ні, я
Я не проти
Тому забери
Забери мене додому
Бо я не пам'ятаю
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова