Kom igen. Du klarar det.
Jag skulle inte be dig om jag inte visste hur det slutar.
Vad har flugit i dig?
- Inget. - Det är inte likt dig.
Du påstår att du vet hur det slutar, men det gör du inte.
- Jo. - Du kan inte.
- Vi har aldrig gjort det. - Stämmer inte.
Kanske inte exakt samma sak, men vi har kört liknande grejer.
Spelplanen ändras, spelet är detsamma.
Det känns inte så.
Lucky, lyssna på mig.
Det finns fler goda människor i världen än onda,
och de goda människorna, vanliga människor,
är funtade att hjälpa när de ser nån som behöver hjälp.
- Nån kommer hjälpa dig. - Lätt för dig att säga.
Tror du det här är lätt för mig? Att be dig göra det?
Tro mig, det är det sista jag vill.
Så du är orolig?
Klart jag är. Jag oroar mig för dig.
Varför? Jag trodde du visste exakt hur det kommer att sluta.
Lucky, vad du än tänker på måste du få ut det ur skallen.
Jävlas inte med mig.
Inte idag.
Det är inte värt risken.
Det vore kul att ta mig ur det här vid liv.
Vill du ut, är det här utvägen.
Tänk om han inte vill deala?
Då gör jag vad jag måste.
Säker på det här?
Vilken del?
Allt.
Hon har pengarna.
Jag borde följa med.
Du var inte inbjuden.
Jag hittade den här.
Bland Carys saker. Tänkte att du kanske ville ha den.
Hej, Dutch. Hur är läget?
Lever drömlivet.
God morgon.
Är hon buggad?
Ja.
Då kan vi gå igenom det.
Rand har säkert tagit upp det mesta redan,
men bara för att betona, så är du inte ensam här ute.
Rand och jag finns här. Resten är en bit bort.
Vi kan höra och spela in allt från sändaren.
Du måste få dem att prata om sina brott.
Ge dem inget
förrän Whittaker erkänner bensinbluffen och att han tjänade pengar på den.
- Plan och uppsåt. - Exakt.
- Har du ditt säkerhetsord? - Ja.
Säg det.
- Geni. - Använd det i en mening.
Det krävs inte ett geni för att lista ut att säkerhetsordet lär komma för sent.
Här kommer du att stå.
Vi kommer vara där uppe.
Fri sikt över dig.
Då ses vi när det är över.
BASERAT PÅ ROMANEN AV MARISSA STAPLEY
Säkert att hon klarar det?
- Hon klarar det. - Ser inte ut så.
Hon ger inte vika.
Vad tyst du är.
Jag tänker bara.
På vadå?
Fängelset.
Jag tror inte jag tackade dig för att du fick ut mig.
Nej.
Det kom med ganska stora förbehåll.
Jag är konsekvent.
Jag vill tro att du hade gjort det oavsett.
Förlåt att det tog så länge att hitta pengarna.
Målet närmar sig, 500 meter härifrån.
Showtime.
Du var inte klarsynt ett tag.
Din son var inblandad.
Jag bad dig aldrig att blanda in honom, men jag beklagar hur allt slutade.
Jag borde ha sagt det tidigare.
Känslor är svårt för mig.
Min pappa slog dem ur mig innan jag kom in i puberteten.
Därför hade jag aldrig barn.
Men du hade ett barn.
Det var ditt val, inte mitt.
Du visste var jag stod.
Det vore bättre för oss båda att blicka framåt, inte bakåt. Eller hur?
Visst.
Är det här tjejen som orsakade allt strul?
- Du är inte heller vad jag väntade mig. - Det tror jag säkert.
Jag känner med dig. Du borde inte vara i den här situationen.
Det var inte du som stal pengarna, utan din far.
Mitt framför näsan på dig.
Ja. Och hur slutade det för honom?
Jag har hört att du är en smart tjej.
Hade allt gått annorlunda, kunde du ha jobbat för mig.
Nej tack. Jag vet hur du behandlar kvinnorna som jobbar för dig.
- Hon kommer förstöra allt. - Hon hanterar det.
Lustigt att vi aldrig träffats. Cary har pratat mycket om dig.
Säkert bara positivt.
Du nämndes när vi pratade om att skaffa barn.
Cary ville ha en dotter,
för han visste inte hur man uppfostrar en son.
Han kunde inte förstå varför hans pappa inte ville veta av honom.
Han var rädd för att han var lika trasig som sin far.
Det lär vi aldrig få veta nu.
Jag sa att det var bäst att inte veta hur värdelös du är.
Men du borde veta
att när Cary stal pengarna, stal han inte från mig.
Eller Priscilla eller John.
Det var hans eget sätt att säga:
"Dra åt helvete, Wayne."
Vad sysslar hon med?
Jag vet inte.
Du har förbrukat allt mitt tålamod.
Som sagt, vi har inte träffats förr. Men jag ska ge dig ett gott råd.
Pengarna är inte det viktiga.
Det är en principsak.
Nåt som en enkel skojare som du aldrig kommer förstå.
Om du pressar mig så mycket att jag tror att jag kommer njuta av att döda dig,
så är det väl värt priset.
Jag frågar igen.
Var är mina jävla pengar?
Okej.
Vad är det där?
Allt är där.
Tio miljoner dollar.
Minus några tusen. Cary hade utgifter.
Konverterade du det till krypto?
Inte jag. Cary.
Du nämnde aldrig den detaljen när du bad om mötet.
Jag glömde visst det.
Kontot har en återställningsfras.
Jag antar att du har den med?
Ja, det är med den som jag tänker gå härifrån levande.
Just nu existerar den bara på ett ställe.
Så jag går härifrån.
Du får dina pengar.
Eller så ber jag mina mannar skära upp dig
och dra ut dina organ tills du ger mig frasen.
- Det är ett sätt. - Det här ingick inte i avtalet.
Det här sa hon inget om.
Jag behövde inte det eftersom Wayne redan visste.
Eller hur?
Va?
Wayne visste att pengarna konverterats
på samma sätt som han visste att Cary var i La Jolla.
Vad fan pratar hon om, Wayne?
På samma sätt som han vet att FBI är här och hör allt vi säger.
Hans kompis, agent Kershaw, berättade.
Eftersom alla är här
kan vi väl göra det här öppet?
Dålig idé.
Har du en bättre?
Billie…
Rör dig inte!
Rör dig fanimej inte.
Bra jobbat.
Tänkte bara jämna ut oddsen.
Du visste nog inget om Kershaw heller.
Jag vet inte vad du försöker, men det slutar inte som du tror.
Jag vet inte när Kershaw anslöt sig, men säkert nyligen,
för annars hade Wayne hindrat att du blev gripen med John, eller hur?
Du vet vad som gäller.
Ta fram vapnet och lägg ner det.
Du hade Rand, jag hade Kershaw, och så höll vi på.
Det farliga med att vara smart är att man vänjer sig vid att vara smartast,
och när man sen inte är det är man sorgligt oförberedd.
Ta ut honom!
Du trodde väl inte
att jag inte skulle ta egna skyddsåtgärder?
Skadar du honom, försvinner dina pengar.
Vad gulligt. Hon tror fortfarande att hon bestämmer.
Ge mig frasen nu.
Du är korrupt.
Hela tiden. Bara en skurk.
Flicksnärtan listade ut det med en gång, men du kunde inte se skogen för alla träd.
Jag trodde bara du var en skitstövel. Så hur kom de åt dig?
- Ingen gjorde det. - Skitsnack.
Jag pratade med Whittaker själv för flera år sen.
Jag gjorde det på egen hand.
Varför?
- "Varför?" - Varför?
För att göra det här jobbet är som att pissa i motvind.
Vi är dömda att misslyckas på daglig basis.
Kan lika gärna få betalt.
- Du ska till häktet. - Jaha. Okej då.
- Du ska fan häktas. - Vill du ha hjälp?
Jag skjuter dig…
Nej! Stanna där du är.
Vi är mitt uppe i en deal. Man går ingenstans då.
Slå honom igen.
Du saknar säkert din cell just nu.
Så snart som du ger honom pengarna är vi båda dödens.
Tiden är ute.
Ger du mig frasen, kanske du går härifrån vid liv.
Om inte, så får du se din pappa dö.
Skjut mig bara.
- Skjut mig. - Tyst.
Det var jag som stal av dig.
Håll käften.
Glöm inte vem som drog in dig i det här.
Det var inte jag.
Han pratar om uppoffring nu, men han är orsaken till att du är här.
Du har alltid bara varit en bricka i hans spel.
Det stämmer inte.
Hur ska du ha det?
Samma plan.
Vi sticker. Jag messar frasen.
Ny plan. Skit i pengarna.
Han stal av mig. Det måste bestraffas.
- Jag vill att han ser sin dotter dö. - Nej!
Vi håller honom vid liv ett tag så han kan sörja henne.
Det här är din röra.
Röj upp den.
- Nej! Priscilla… - Visa att du är redo att återvända.
Priscilla.
Nej! Priscilla, nej.
Priscilla, gör det inte. Släpp henne.
Priscilla.
Gör det inte!
Priscilla.
Jag är ledsen.
Kom igen.
Så du ser ut.
Du kryper på marken som en insekt.
Fan!
Ha lite värdighet, för fan.
Dra åt helvete, Priscilla.
Om du bara en gång hade försökt vara en far till min son,
skulle du inte vara i det här läget.
Gå.
Hej, John.
Dutch.
Nu går vi.
Jag bad dig stanna hemma.
Jag trodde inte du menade det.
Nu drar vi.
Inte än.
Jag sa ju att det inte slutar som du tror.
Du hade rätt.
Är inte allt ditt fel, John?
Jag antar väl det.
Du hade nåt bra på gång, men du har nån slags defekt, nåt hål.
Inget är nånsin nog för dig.
Vad ska jag göra med er två?
Du kan släppa oss.
Varför skulle jag det?
För att jag ber dig göra vad ingen gjorde för dig.
Ge mig en chans.
Eller döda oss, men jag flyr inte mer.
Inte från dig. Inte från någon.
Det är inget man lämnar lätt, det vet du väl?
Jag gör inte det.
Fick aldrig prova.
Där är dörren.
Ta bilen.
Kom igen. Gör det.
- Tack. - Jag gjorde det inte för din skull.
Och pengarna?
Han hade velat att du har dem.
Tack.
- Du har sån jäkla tur. - Ja.
Jag vill inte se nån av er igen, är det förstått?
- Gör det ont? - Nej.
Vad sa du för att få den där?
- Varför tror du att jag sa nåt? - För det ser ut som du förtjänade den.
Jag sa att hans klocka var fejk.
- Men pappa… - Den var faktiskt fejk.
Uppkäftig även med en pistol mot huvudet.
Ska du säga.
Förlåt.
När listade du ut det? Om Whittaker?
La Jolla.
Priscilla kunde bara veta att vi var där om han hade nån på insidan.
Varför sa du inget?
Jag var osäker.
Du gjorde det på en föraning?
Antingen hade jag rätt eller så var det en rejäl bluff.
Vi går och firar.
- Jag tänker fira i sömnen. - Kom igen. Bjud farsan på en burgare.
Du har säkert råd.
Så du knäppte Whittaker?
Dödade inte du nån idag?
Om du är här för att göra det igen, föreslår jag att du får det överstökat.
Det vore för enkelt.
Jag vill att du lever med det i en cell för resten av livet.
Du fick Whittaker och en högt uppsatt mullvad på FBI.
Avsluta fallet och hämta din medalj.
Inte utan dig.
Man kan inte få allt.
Du dödade min partner.
Det gjorde jag inte.
Du sköt inte, men du dödade honom.
Gå hem.
Är du inte trött?
Jag ska fanimej ta dig.
Du gillar väl inte gurka?
Inte när jag var liten.
"Usch, ta bort dem, pappa."
Jag antar att vissa saker förändras.
De är jättegoda.
Jag hade en återkommande dröm i fängelset.
Det fanns en boll.
Som en boll av lakan på sängen i min cell.
Och varenda gång gick jag dit och plockade upp den,
och så snart som jag höll den insåg jag att du var inuti.
Bara några dagar gammal, inlindad i mina fängelselakan.
Dina stora bruna ögon blinkade åt mig.
Du grät inte. Du kinkade inte.
Du var bara glad över att få vara med mig.
Sen insåg jag att vi var i fängelse, och jag måste få ut dig.
Så jag slet av alla lakan från sängen och lindade dem runt mitt bröst
så du satt knuten vid mig.
Och varenda gång gick jag fram till fångvaktaren,
som såg denna vackra, viktiga sak fastknuten på mig,
och han öppnade dörren.
Sen gick du och jag ut tillsammans i solskenet.
Det var hela drömmen.
Du då?
Vad?
Vad är din?
Jag har ingen.
Klart du har.
Ingen särskild. Den är inte trevlig som din.
Det är alltid samma sak.
Jag är under vatten…
…och kan inte andas.
Sen vaknar jag. Det är hela drömmen.
Du vet väl vad den handlar om?
- Ja. - Om att inte ha nog med tid.
Den handlar om att inte ha tid för att göra sakerna man vill.
Så…
Vad vill du göra?
Vad menar du?
Alltså, vi har ju inga gränser.
Nu är vi tillsammans igen, och med alla pengar?
Jag vill inte ha nåt med pengarna att göra.
- Lägg av. - Jag menar det.
Jag är färdig.
Hur hittade du frasen?
Äpple.
Hamster.
Karma.
Snö. Sem…
Han är smartare än jag trodde.
Ja.
- Minns du Tommy Trassel? - Givetvis.
Du var så dålig på att fläta hår.
Nej, du var så dålig på att låta mig borsta det.
- Därför måste jag hitta på Tommy. - "Måste"?
Annars hade du traskat runt med ett råttbo på huvudet.
- Så du hittade bara på det en dag? - Ja.
- Jag visste inget om att borsta hår. - Eller flätor.
Ja, vi har konstaterat det.
Du var en sån primadonna när det kom till trassel.
Det var som om jag drog ut dina tänder.
Så varje gång jag stötte på trassel, namngav jag det.
Tommy Trassel.
Titta, det är Tina Trassel.
Timmy Trassel.
"Ingen kallar mig för Timmy. Kalla mig Tim."
Trevor Trassel. Thomas.
Och Taurus Trassel.
Inte ens född i april eller maj. Helt befängt.
Hej, pappa.
Jag anade att du skulle göra det här.
En känsla jag har ignorerat merparten av mitt liv.
Jag minns inte när du senast inte hade en baktanke.
Pappa!
Det är bara sån du är.
Pappa!
Jag kunde inte simma.
Men de bästa bluffarna är 90 % sanna, eller hur?
Och sanningen är att jag drunknade.
Jag är pappan.
Mår du bra?
Jag är pappan.
Är du okej? Vad hände?
Hon får inte vara i den djupa delen.
Knuffade nån dig? Vilken tur att frun var här.
Du är okej.
Då kör vi.
Helt otroligt. Finns det ingen liv… Är du chef här?
- Ja. - Jag heter John Armstrong.
Bara så du kan hota att stämma dem och få gratis boende.
Sanningen är att du var villig att riskera mitt liv för bluffen, och…
…jag är inte det längre.
Jag ger dig inte pengarna.
Men jag ger dig din frihet.
Hoppas du använder den klokt.
DIN ÅTERSTÄLLNINGSFRAS
Jag älskar dig, pappa.
Men du ser mig aldrig igen.
Hej då.
Undertexter: Borgir Ahlström