Kom igjen. Du klarer det.
Jeg ville ikke bedt deg gjøre det om jeg ikke var sikker.
- Hva er det? Dette ligner ikke deg. - Ingenting.
Du sier du vet hvordan det går,
men det gjør du ikke.
- Jo. - Vi har aldri gjort dette før.
Kanskje ikke akkurat dette, men vi har gjort masse som ligner.
Banen er ny, men spillet er det samme.
Det føles ikke som det samme.
Lucky, hør på meg.
Det fins flere gode mennesker enn onde.
Og de gode menneskene, vanlige folk,
for dem er det naturlig å hjelpe til når de ser noen som trenger det.
Du får hjelp.
Lett for deg å si.
Tror du dette er lett for meg?
Å be deg gå ut der?
For tro meg, det er det siste jeg vil.
Så du er bekymret?
Selvfølgelig. Jeg bekymrer meg for deg.
Hvorfor det?
Trodde du visste akkurat hvordan dette skulle gå.
Lucky, uansett hva du tenker på, så få det ut av hodet.
Du lurer meg ikke nå.
Ikke i dag.
Det er ikke verdt det.
Jeg tenker bare at jeg vil ut av dette i live.
Hvis du vil ut, er dette veien.
- Hva om han ikke vil ha noen avtale? - Da gjør jeg det jeg må.
Er du sikker på dette?
Hvilken del?
Alt sammen.
Hun kommer med pengene.
Jeg burde være med.
Du er ikke invitert.
Jeg fant denne.
Blant Carys ting.
Tenkte du ville ha den.
Hei, Dutch.
Åssen går det?
Lever drømmelivet.
God morgen.
Har hun fått mikrofon?
Ja.
OK. Da skal jeg forklare.
Rand har sikkert gått igjennom mye av dette allerede,
men bare for å understreke det, så er du ikke alene.
Det blir bare Rand og meg. Teamet er halvannen kilometer unna.
Vi hører og spiller inn via senderen din.
Det du må gjøre, er å få alle elementer av lovbruddet på opptak.
Ikke gi dem noe
før du har hørt Whittaker bekrefte at han visste om drivstoffsvindelen,
og at han tjente på den.
Svindel og overlegg. Mottatt.
Akkurat.
Har du kodeordet?
Ja.
Si det.
- Geni. - Bruk det i en setning.
Ethvert geni forstår at hvis du sier kodeordet, er det antakelig for sent.
Greit, her skal du stå.
Vi er rett der borte.
Med fri sikt mot deg.
Da ses vi på den andre siden.
ETTER ROMANEN AV MARISSA STAPLEY
Sikker på at hun klarer dette?
Det går helt fint. Hun er god.
Det ser ikke sånn ut.
Hun trekker seg ikke.
Du er veldig stille.
Jeg tenker.
På hva?
Fengselet.
Tror ikke jeg takket deg ordentlig for at du fikk meg ut.
Nei.
Det fulgte jo med en heftig betingelse.
Jeg er i hvert fall konsekvent.
Jeg velger å tro at du ville gjort det uansett.
Beklager at det tok sånn tid å finne pengene.
Målet nærmer seg møtepunktet. 500 meter unna.
Greit, folkens. Nå skjer det.
Du mistet klarsynet en stund.
Guttungen din var innblandet.
Og selv om jeg ikke ba deg blande ham inn,
skal du vite at jeg er lei for at det ble sånn.
Jeg vet jeg burde ha sagt det før.
Men følelser er vanskelig for meg.
Faren min banket alt sånt ut av meg. Det er derfor jeg aldri har fått barn.
Du hadde barn, Wayne.
Det var ditt valg, ikke mitt.
Du visste hvor jeg sto.
Jeg tror det er best for oss begge
å se fremover, ikke bakover.
Er du ikke enig?
Jo.
Så det er du som har skapt så mye trøbbel?
- Du er heller ikke som jeg så for meg. - Nei, sikkert ikke.
Jeg føler med deg, Lucky.
Du burde ikke havnet her.
Det var ikke du som stjal pengene mine, det var faren din.
Han tok dem rett for nesa på deg.
Ja.
Og hvordan gikk det for ham?
Jeg hører du er en smart jente.
Hvis ting hadde blitt annerledes, kunne du jobbet for meg.
Nei takk. Jeg vet hvordan du behandler kvinnene som jobber for deg.
- Hun ødelegger hele opplegget. - Det går bra.
Hun finner bare rytmen.
Rart vi aldri har møttes.
Føler Cary alltid har snakket om deg.
Bare pene ting, vel?
Du ble nevnt da vi snakket om å få barn.
Cary sa han ønsket seg en datter.
Han visste ikke hvordan han skulle oppdra en sønn.
Han forsto ikke hvorfor faren hans ikke ville ha noe med ham å gjøre.
Han var redd for at det som var ødelagt i faren hans,
var noe han også hadde.
Og det får vi jo aldri vite nå.
Jeg sa at han kunne være glad han ikke visste hvor bedriten du var.
Men du skal vite
at da Cary tok pengene, stjal han ikke fra meg.
Ikke fra Priscilla eller John heller.
Han gjorde det for å si:
"Til helvete med deg, Wayne."
Hva driver hun med?
Vet ikke. Det er noe galt.
Og du har brukt opp siste rest av tålmodigheten min.
Som du sa, har vi aldri truffet hverandre før. Men jeg skal gi deg et råd.
Penger betyr ikke alt for meg.
Det er et prinsipp her.
Og det kommer en småsvindler som deg aldri til å forstå.
Og hvis du presser meg så langt at jeg føler
at jeg kan få en slags tilfredsstillelse av å drepe deg,
vil jeg anse det som verdt prisen.
Så jeg spør igjen.
Hvor er pengene mine?
OK.
Hva er det der?
Det er der alt sammen. Ti millioner dollar.
Minus noen tusen. Cary hadde litt utgifter.
Konverterte du pengene til krypto?
Ikke jeg. Cary.
Jeg kan ikke huske at du sa noe om det
da du ba om dette møtet.
Jeg tenkte vel ikke på det.
Så kontoen har et passord.
Jeg regner med at du har med det også.
Ja, passordet er min vei ut av dette.
Det fins bare ett sted.
Jeg kommer helskinnet ut av dette.
Så får du pengene dine.
Eller så får jeg folka mine til å sprette deg opp
og fjerne indre organer ett etter ett, til du gir meg passordet.
- Det er også et alternativ. - Dette var ikke avtalen.
Hun sa ingenting om dette.
Trodde ikke det var nødvendig, siden Wayne visste det.
Ikke sant, Wayne?
Hva?
Wayne visste at pengene var konvertert til krypto.
Og han visste at Cary var i La Jolla.
Hva faen er det hun snakker om, Wayne?
Og han vet at FBI er her
og hører alt vi sier.
Kompisen hans, spesialagent Kershaw, fortalte det.
Så siden alle er her,
kan vi vel bare få alt ut i lyset?
Dette er en dårlig idé.
Har du noe bedre?
Billie…
Ikke rør deg.
Du rører deg faen ikke.
- Bra, Lucky. - Ville bare gjøre spillet mer rettferdig.
Og du visste heller ikke om Kershaw?
Uansett hva du pønsker på, kommer det ikke til å gå som du tror.
Jeg vet ikke akkurat når Kershaw ble med,
men jeg vil tro det er nylig.
For ellers ville Wayne latt deg slippe å bli arrestert den dagen med John.
Du kan reglene.
Slipp våpenet fra deg.
Du hadde Rand, jeg hadde Kershaw, og karusellen er i gang.
Faren med å være så smart som deg,
er at du blir vant til å være den smarteste i rommet.
Og når du plutselig ikke er det, er du helt uforberedt.
Kom med ham.
Du trodde vel ikke jeg skulle komme uten å ta mine egne forholdsregler?
Hvis du gjør ham noe, er pengene dine tapt.
Sjarmerende.
Hun tror det er hun som bestemmer.
Passordet, takk.
Du er bare korrupt.
Hele tiden har du vært korrupt.
Jenta di avslørte det den første dagen, men du…
Du så ikke skogen for bare trær.
Jeg trodde bare du var en kødd. Hva hadde de på deg?
- Jeg ble ikke rekruttert. - Vås.
Jeg snakket med Whittaker selv. For mange år siden.
Jeg ordnet det selv.
Hvorfor?
- Hvorfor? - Hvorfor?
Fordi denne jobben er som å pisse i motvind.
Hver dag er en umulig oppgave.
Kan like gjerne få betalt.
- Den godt betalte ræva di skal i fengsel. - Vil du ha hjelp?
Jeg kommer til å skyte…
- Nei! - Stopp. Stå stille, Lucky.
Vi gjør en avtale her.
Man går ikke midt i en avtale.
Slå ham igjen.
Nå savner du vel cella di, Johnny-gutt?
Hvis du gir ham pengene, er vi døde begge to.
Tiden er ute, Lucky.
Gi meg passordet. så kan det hende du klarer deg.
Ellers får du se faren din dø.
Bare skyt meg.
- Skyt meg. - Ti stille, John.
Det var jeg som stjal fra deg.
Pappa, holdt munn.
Ikke glem hvem som skapte trøbbel for deg i utgangspunktet.
Det var ikke meg.
Nå vil han ofre seg. Men det er hans skyld at du står her.
Du har aldri vært noe annet enn en brikke i spillet hans.
Det er ikke sant.
Hva blir det til?
Planen er den samme.
Vi får gå. Og jeg sender deg passordet.
Ny plan.
Drit i pengene.
Han stjal fra meg, og det skal han straffes for.
- Han skal se datteren sin dø. - Nei!
Så holder vi liv i ham en stund, så han får sørge.
Du har skapt dette rotet.
Du får rydde opp.
- Nei! Priscilla… - Vis at du er klar for å komme tilbake.
Priscilla.
Nei! Priscilla, nei.
Priscilla, ikke gjør det.
La henne få gå.
Priscilla.
Nei. Priscilla!
Priscilla.
Vennen, jeg er lei for det.
Faen.
- Kom. - Kom.
Se på deg.
Kryper langs bakken som et insekt.
Faen.
Du kan vel ha litt selvrespekt?
Faen ta deg, Priscilla.
Hvis du hadde prøvd én eneste gang å være far for sønnen min,
ville du ikke vært i denne situasjonen nå.
Faen ta deg!
Løp.
Hallo, John.
Dutch.
Kom.
Jeg ba deg vente hjemme.
Jeg tenkte ikke at du mente det.
Vi må dra.
Ikke ennå.
Jeg sa jo at det ikke kom til å ende som du så for deg.
Du hadde rett.
Dette er ditt verk, John. Er det ikke?
Det er vel det, ja.
Du hadde noe bra.
Men du har noe i deg, en feil eller mangel. Jeg vet ikke.
Du blir aldri forsynt.
Hva skal jeg gjøre med dere to?
Du kan la oss få gå.
Hvorfor skulle jeg gjort det?
Fordi jeg ber deg om det de aldri ga deg.
Gi meg en sjanse.
Eller drep oss, men jeg er ferdig med å flykte.
Fra deg og fra alle andre.
Det er ikke sånn at du bare kan få gå, vet du.
Nei, det vet jeg ikke.
Jeg har aldri fått prøve.
Der er døren.
Dere kan ta bilen.
Kom igjen. Vær så god.
Takk.
Jeg gjorde det ikke for din skyld.
Og pengene?
Han ville ønsket at du skulle ha dem.
Takk.
- Din heldige jævel. - Ja.
Jeg vil ikke se noen av dere igjen. Er det forstått?
Gjør det vondt?
Nei.
Hva sa du for å få den der?
Hvorfor tror du jeg sa noe?
Det ser ut som den var fortjent.
Jeg sa at klokken hans var uekte.
- Pappa. - Den var faktisk det.
Stygg i munnen, selv med en pistol mot tinningen.
Og det skal du si?
Unnskyld.
Hvordan fant du ut det der? Det om Whittaker.
La Jolla.
Priscilla kunne ikke ha visst at vi var der uten informasjon fra innsiden.
Hvorfor sa du ingenting?
Jeg var ikke sikker.
Så du risikerte alt basert på magefølelsen?
Ellers måtte det ha vært en sjuhelsikes bløff.
Nå feirer vi.
Nei, jeg skal feire mens jeg sover.
- Vær så snill. - Spander en burger på faren din.
Det har du råd til.
Så du tok Whittaker?
Du drepte vel også noen i dag?
Hvis du har kommet for å gjøre det igjen, får du komme i gang.
Nei, det blir for enkelt.
Du skal sitte på en celle og leve med det resten av livet.
Du tok Whittaker og en FBI-muldvarp på høyt nivå.
Avslutt saken, og innkasser medaljen.
Ikke uten deg.
Vel, man kan ikke få alt.
Du drepte partneren min.
Jeg drepte ikke partneren din.
Du trakk ikke av, men du drepte ham.
Dra hjem, Rand.
Er du ikke sliten?
Jeg skal ta deg.
Trodde du ikke likte sylteagurk.
Jeg gjorde ikke det. Da jeg var liten.
Du bare: "Æsj, ta dem av, pappa."
Ja, ting forandrer seg.
Kjempegode.
Jeg drømte det samme om og om igjen i fengsel.
Det var en ball.
En ball med laken på senga mi på cella.
Og hver gang gikk jeg bort og tok den opp,
og da jeg fikk den i armene,
skjønte jeg at du lå inni der.
Bare noen dager gammel, pakket inn i fengselslakenene mine.
De store, brune øynene blunket til meg.
Og du gråt ikke. Du klaget ikke.
Du var bare glad for å være hos meg.
Og så kom jeg på at vi var i fengsel, og at jeg måtte få deg ut.
Så jeg tok av alt sengetøyet og surret det rundt brystet,
så du satt trygt fast.
Og hver eneste gang gikk jeg bort til vakten,
og han så det nydelige lille mennesket jeg hadde på brystet,
og da åpnet han døren.
Og du og jeg gikk ut i solen.
Det var hele drømmen.
Hva med deg?
Hva?
Hva drømmer du?
Jeg har ingen.
Klart du har.
Det er ingenting.
Den er ikke så bra som din.
Men det er alltid det samme.
Jeg er under vann…
…og jeg får ikke puste.
Og så våkner jeg. Det er hele drømmen.
Du vet vel hva det betyr?
- Ja. - Det handler om å ikke ha nok tid.
Ikke ha tid til å gjøre alt du vil gjøre.
Så…
Hva vil du gjøre?
Hva mener du?
Det fins ingen grenser for oss.
Nå når vi er sammen igjen og har så mye penger.
Pappa, jeg vil ikke ha noe med de pengene å gjøre.
- Slutt, da. - Nei, jeg mener det.
Jeg er ferdig.
Hvordan fant du passordet?
Eple.
Hamster.
Karma.
Snø.
Herregud, han er smartere enn jeg trodde.
Ja.
Husker du Tommy Tangles?
Så klart.
Du var så dårlig på å flette hår.
Du var dårlig på å la meg få børste det.
- Så jeg måtte dikte opp Tommy. - Å, "måtte".
Ellers hadde du gått rundt med
et rottereir på hodet.
Så du diktet det bare opp.
Ja.
Jeg visste ingenting om hårbørsting.
Eller fletter. Det sa vi jo nettopp.
Men du var så dramatisk når det var floker i håret.
Det hørtes ut som jeg trakk tenner på deg.
Så hver gang jeg fant en, ga jeg den et navn.
Tommy Tangles.
Men se, det er Tina Tangles.
Timmy Tangles.
Timmy bare: "Ingen kaller meg Timmy. Si Tim."
Trevor Tangles. Thomas.
Og Taurus Tangles.
Men han var jo ikke født i april eller mai tyrens tegn.
Hei, pappa.
Jeg følte på meg at du kom til å gjøre dette.
En følelse jeg har oversett nesten hele livet.
Jeg kan ikke huske noen gang du gjorde noe uten baktanke.
Pappa!
Det er bare sånn du er.
Pappa!
Du visste jeg ikke kunne svømme.
Men de beste svindeloppleggene består av 90 % sannhet, ikke sant?
Og sannheten er at jeg holdt på å drukne.
Jeg er faren.
Vennen, går det bra?
- Jeg er faren hennes. - OK.
Gikk det bra, vennen? Hva skjedde? Hun vet at hun ikke må gå ut på dypet.
Ble du dyttet? Takk gud for at du var her.
Det gikk bra.
OK, da går det bra.
Helt jævla utrolig. Er det ingen badevakt… Er du sjef her?
- Ja, jeg er sjefen. - John Armstrong.
Så du kunne true med søksmål for å få rommene gratis.
Sannheten er at du var villig til…
…å risikere livet mitt for en svindel og…
Det er ikke jeg lenger.
Jeg lar deg ikke få pengene.
Men jeg gir deg friheten.
Håper du bruker den fornuftig.
Jeg er glad i deg, pappa.
Men du får aldri se meg igjen.
Farvel.
Tekst: Trine Haugen