No tak. To zvládneš.
Chci to po tobě jen proto, že vím, jak to dopadne.
Co se ti stalo?
- Nic. - Nepoznávám tě.
Tvrdíš, že víš, jak to dopadne, jenže to nevíš.
- Vím. - To nejde.
- Ještě jsme to nedělali. - Ale ne.
Možná jsme nedělali přesně tohle, ale hodně podobných věcí.
Hřiště je jiný, ale hra stejná.
Mně stejná nepřijde.
Hele, Lucky, poslouchej mě.
Na světě je víc dobrých než špatných lidí.
A ti dobří, obyčejní lidi
vždycky pomůžou, když to někdo potřebuje.
Někdo ti pomůže.
To se ti snadno řekne.
Myslíš, že je to pro mě snadný? Chtít po tobě, ať to uděláš?
Věř mi, že tohle chci jako poslední.
- Takže máš strach? - No jasně. Mám strach o tebe.
Proč? Vždyť jsi říkal, že přesně víš, jak to dopadne.
Lucky, ať vymýšlíš cokoliv, tak na to zapomeň.
Nezahrávej si se mnou.
Dneska ne.
Za ten risk to nestojí.
- Jenom myslím na to, že to chci přežít. - Chceš z toho ven. Máš šanci.
Co když dohodu nechce?
Tak udělám to, co musím.
Jsi si tím jistá?
Čím přesně?
Tím vším.
Ona ty prachy mít bude.
Měl bych jet taky.
Tebe nikdo nepozval.
Našel jsem tohle.
V Caryho věcech.
Třeba to chceš.
Ahoj, Dutchi.
Jak si žiješ?
Jako ve snu.
Dobré ráno.
Má štěnici?
Má.
Dobře. Vysvětlím, jak to proběhne.
Agentka Randová už vám to asi říkala, ale radši to zopakuju.
Nebudete tam sama.
Jsem tu já a agentka Randová. Tým je o kilometr a půl dál.
Díky štěnici vše slyšíme a nahráváme to.
Potřebujeme od vás, abyste ten zločin zaznamenala.
Nic jim nedávejte,
dokud vám Whittaker nepotvrdí, že ví o tom podvodu s palivem
a že z něj profitoval.
- Že to plánoval a že to byl záměr. Chápu. - Přesně tak.
- Znáte heslo pro případ nouze? - Ano.
Povězte mi ho.
- „Génius.“ - Použijte to ve větě.
Člověk nemusí být génius, aby věděl, že při použití toho hesla už je pozdě.
Budete tady.
Jo, my budeme tamhle.
Dobře na vás uvidíme.
Tak jo. Uvidíme se pak.
PODLE ROMÁNU OD MARISSY STAPLEY
Myslíš, že to zvládne?
- V pohodě. Je dobrá. - Mně v pohodě nepřijde.
Oni ji nezastraší.
Jsi nějak ticho.
Přemýšlím.
O čem?
O vězení.
Asi jsem ti nepoděkovala za to, žes mě dostal ven.
Ne, nepoděkovala.
No ono to taky vůbec nebylo zadarmo.
Prostě jsem pořád stejnej.
Kéž bys to udělal tak jako tak.
Promiň, že mi trvalo tak dlouho ty peníze najít.
Subjekty se blíží k místu setkání, 450 metrů.
Lidi, je to tady.
Nějakou dobu jsi byla zaslepená.
Kvůli synovi.
Nechtěl jsem po tobě, aby tohle udělal, a fakt mě mrzí, jak to nakonec dopadlo.
Měl jsem ti to říct už dřív.
Nedokážu projevovat emoce.
Otec mi je ještě před pubertou vymlátil z duše.
Proto nemám děti.
Ale jedno jsi měl, Wayne.
Byla to tvoje volba, ne moje.
Můj postoj jsi znala.
Oběma by nám prospělo,
kdybychom se dívali dopředu, ne zpět. Souhlasíš?
Jo, souhlasím.
Všechny ty potíže způsobila takováhle holka?
- I já si vás představovala jinak. - To chápu.
Cítím s tebou, Lucky. Ty bys tady být neměla.
Ty peníze jsi mi neukradla ty, ale tvůj otec.
A vám přímo pod nosem.
Jo.
A k čemu mu to bylo?
Z doslechu vím, že jsi velice chytrá holka.
Kdyby se tehdy všechno vyvrbilo jinak, mohla jsi dělat pro mě.
Ne, děkuju. Vím, jak se ke svým pracovnicím chováte.
- Vždyť to celý podělá. - Ne, dobrý. Jen se rozkoukává.
Zvláštní, že se neznáme osobně. Cary o vás mluvil snad pořád.
Jenom v dobrým, že?
Přišla na vás řeč, když jsme řešili děti. Cary říkal, že by chtěl holku,
protože by nevěděl, jak vychovávat kluka.
Nedokázal pochopit, proč s ním vlastní táta nechtěl nic mít.
Bál se, že by mohl být stejně narušenej jako jeho otec.
Ale to už se nedozvíme.
Řekla jsem mu, že je lepší nevědět, jakej jste šmejd.
Ale aby bylo jasno,
Cary ty peníze neukradl ani mně,
ani Priscille, ani Johnovi.
Byl to jeho způsob, jak říct:
„Běž do prdele, Wayne.“
Co to provádí?
Nevím. Něco se děje.
Vypotřebovala jsi poslední špetku mojí trpělivosti.
Jak jsi říkala, neznáme se.
Ale dám ti přátelskou radu.
Peníze nemám na prvním místě.
Jde mi o princip.
To taková mizerná podfukářka jako ty nikdy nepochopí.
A pokud mě doženeš do bodu, kdy by mě tvoje zabití nějak uspokojilo,
tak ani okem nemrknu.
Zeptám se znova.
Kde jsou sakra ty mý prachy?
Tak jo.
Co to je?
Je to tam všechno. Deset milionů dolarů.
Minus pár tisíc. Cary měl nějaký výdaje.
- Tys ty peníze převedla na krypto? - No já ne. Cary.
O tom ses nezmínila, když jsi o tuhle schůzku požádala.
Asi jsem na to zapomněla.
Takže ten účet má heslo pro případ obnovy.
Předpokládám, že ho máš s sebou.
Ano, díky tomu heslu odtud odejdu po svých.
Momentálně je totiž na jediným místě.
Takže odtud v pořádku odejdu a vy dostanete ty peníze.
Nebo sem naklušou mí lidi, rozříznou tě
a budou ti vyndávat orgány, dokud to heslo neřekneš.
- Taky možnost. - Lucky, tak jsme se nedomluvily.
O tomhle mi nic neřekla.
A proč taky, když už to Wayne věděl?
Že, Wayne?
Cože?
Věděl, že ty peníze jsou v kryptu,
stejně jako věděl, že Caryho najde v La Jolle.
O čem to sakra mluví, Wayne?
Stejně jako ví, že je tady FBI
a že poslouchají každý naše slovo.
Řekl mu to jeho kámoš agent Kershaw.
Když už tady teda jsme,
proč to všem neoznámit, že?
To je špatnej nápad.
Máš lepší?
Billie…
Ani hnout.
Ani se kurva nehni.
- Výborně, Lucky. - Chtěla jsem vyrovnat podmínky.
O Kershawovi jsi nevěděla, co?
Nevím, co máš v plánu, Lucky, ale nevyjde ti to.
A já zase nevím, kdy se přidal Kershaw, ale asi někdy nedávno,
jinak by Wayne zařídil, aby tenkrát zatkli jenom Johna. Ne?
Víš, co máš dělat.
Vyndej zbraň a pusť ji na zem.
Tys měla Randovou, já Kershawa. Kruh se uzavřel.
Když jsi chytrá, tkví nebezpečí v tom, že se vždy považuješ za nejchytřejší.
A když tomu tak není, ukáže se, že jsi žalostně nepřipravená.
Přiveďte ho.
Nemyslela sis snad, že přijdu bez jakýchkoliv opatření, že ne?
Jestli mu ublížíte, ty peníze zmizí.
Milý. Pořád si myslí, že tady rozhoduje.
Řekni mi to heslo.
Nechal ses podmazat.
Celou tu dobu. Podmazali tě.
Ta holka na to přišla okamžitě, ale ty?
Unikají ti souvislosti.
Jen jsem myslela, že jsi kretén. Tak jak tě přetáhli?
- Nepřemlouvali mě. - Kecy.
Za Whittakerem jsem šel už před lety z vlastní vůle.
- Vzal jsem osud do vlastních rukou. - Proč?
- Proč?
Protože dělat tuhle práci je jako chcát proti větru.
Den co den jsme odsouzeni k neúspěchu.
Proč si nevydělat?
Půjdeš sedět.
Aha. Dobře. Jenže…
- Sedět, ty úplatkáři. - Chceš pomoct?
Klidně budu střílet.
- Ne! - Stop. Zůstaň, kde jsi, Lucky.
Uzavíráme obchod. V průběhu jednání se neodchází.
Dej mu ještě.
Ta tvoje cela ti teď určitě chybí, že, Johníku?
Jakmile mu ty prachy dáš,
jsme oba mrtví.
Čas vypršel, Lucky.
Dej mi to heslo a možná tě nechám jít.
Když mi ho nedáš, budeš přihlížet otcově smrti.
Klidně mě zastřel.
- Zastřel mě. - Ticho.
To já jsem tě okradl.
Tati, drž hubu.
Nezapomeň, kdo tě do té šlamastyky dostal.
Já ne.
Teď by se klidně obětoval, ale je příčinou toho, proč tu jsi.
V té jeho hře jsi nikdy nebyla ničím víc než pěšákem.
Nesmysl.
Tak co teda?
Plán se nemění.
Odejdeme odtud a pošlu vám to heslo.
Novej plán.
Na prachy jebu.
Okradl mě. To nezůstane bez trestu.
- Chci, aby viděl svoji dceru zemřít. - Ne!
Ale chvíli ho udržíme naživu, aby ji mohl oplakávat.
Tohle je tvůj průser.
Tak ho vyřeš.
- Ne! Priscillo. - Ukaž, že jsi připravená se vrátit.
Priscillo.
Ne! Priscillo. Ne.
Priscillo, nedělej to.
Nech ji jít.
Priscillo.
Nedělej to. Priscillo.
Priscillo.
Drahá, je mi to líto.
Do hajzlu.
- Pojď. - Pojď.
Podívej se na sebe.
Plazíš se po zemi jako hmyz.
Do prdele.
Trochu důstojnosti, proboha.
Běž do hajzlu, Priscillo.
Kdyby ses aspoň jednou snažil k mýmu synovi chovat jako táta,
tak bys v téhle situaci teď nebyl.
Neser!
Běž.
Nazdar, Johne.
Dutchi.
Jdeme.
Měls zůstat doma.
Nebral jsem to vážně.
Musíme si pohnout.
Ještě ne.
Já říkala, že to dopadne jinak, než si myslíš.
Měla jsi pravdu.
Za vše můžeš ty, že, Johne?
Asi jo.
Měl ses dobře,
ale máš v sobě nějakej defekt, nějakou chybu. Nevím co.
Nikdy nemáš dost.
Co s váma dvěma udělám?
Můžeš nás pustit.
Proč bych to dělala?
Protože tě prosím o něco, v čem ti oni nevyhověli.
Dej mi šanci.
Nebo nás zabij, ale já už utíkat nebudu.
Před tebou ani před nikým jiným.
Není to tak snadný jako jen tak odejít.
To nevím.
Nezkusila jsem to.
Máš možnost. Vezměte si auto.
No tak. Můžeš.
Děkuju.
Neudělala jsem to pro tebe.
A co ty peníze?
Chtěl by, aby sis je nechala.
Děkuju ti.
- Máš z prdele kliku. - Jo.
Už vás nikdy nechci vidět, je to jasný?
BAZÉN, VOLNÉ POKOJE
Nebolí to?
Ne.
- Cos řekl, že ti udělali tohle? - Proč myslíš, že jsem něco řekl?
Asi sis to zasloužil.
Že má falešný hodinky.
- Tati. - Jenže ony falešný byly.
Jsi drzej, i když na tebe někdo míří pistolí.
No ty máš co povídat.
Pardon.
Kdy jsi na to přišla? Na Whittakera.
V La Jolle.
Priscilla by bez špeha u policie nevěděla, že jsme tam byli.
Pročs mi to neřekla?
- Nebyla jsem si jistá. - To celý bylo jen na základě tušení?
Mohla jsem mít pravdu, nebo by to byl superbluf.
Pojďme to oslavit.
- Ne, oslavím to ve spánku, prosím. - No tak.
Kup tátovi burger.
Myslím, že na to máš.
Zabila jste Whittakera.
I vy jste dneska někoho zabila, ne?
Jestli to jdete udělat znova, tak klidně můžete začít.
Ne, to by bylo moc snadný.
Chci, abyste s tím žila v cele až do konce života.
Zneškodnila jste Whittakera a vysoko postavenýho špeha v FBI.
Už ten případ uzavřete a běžte si pro medaili.
Bez vás to nepůjde.
Nemůžete mít všechno.
Zabila jste mi parťáka.
- Nezabila. - Nestřílela jste, ale zabila jste ho.
Běžte domů, Randová.
Nejste už unavená?
Jednou tě dostanu.
- Vždyť ti okurky nechutnají. - Nechutnaly. Jako malé.
To bylo: „Fuj, dej je pryč, tati.“
No jo. Některý věci se prostě mění.
Jsou vynikající.
Ve vězení se mi vracel jeden sen.
O takové kouli.
O kouli z prostěradel z mojí postele v cele.
A pokaždý, když jsem k ní šel a zvedl ji,
když jsem ji vzal do ruky,
všiml jsem si, že uvnitř jsi ty.
Bylo ti pár dní a bylas zabalená ve vězeňským prostěradle.
Mrkaly na mě ty tvoje velký, hnědý oči.
A neplakala jsi. Nestěžovala sis.
Byla jsi spokojená, že jsi u mě.
A pak mi došlo, že jsme ve vězení a že tě musím dostat pryč.
Tak jsem z postele sundal povlečení a omotal si ho kolem hrudi,
abys byla u mě.
A úplně pokaždý se stávalo, že jsem přišel k dozorci,
on uviděl, že mám na hrudi něco tak krásnýho a drahocennýho,
a otevřel mi dveře.
A oba jsme odešli vstříc slunci.
To je celý. Celej sen. Co ty?
Jako co?
Co se zdá tobě?
Nic.
Určitě jo.
Není to důležitý.
Není tak dobrej jako ten tvůj. Je to pokaždý stejný.
Jsem pod vodou…
a nemůžu dýchat.
A pak se probudím. To je celý. Celej sen.
Víš, co to znamená, že?
- Jo. - Že nemáš dost času.
Že nemáš dost času na to, aby sis dělala, co chceš.
Takže…
co chceš dělat?
Jak to myslíš?
Vždyť máme neomezený možnosti.
Jsme zase spolu a máme spoustu peněz.
Tati, s těma penězma nechci mít nic společnýho.
- Ale no tak. - Myslím to vážně.
Končím.
Jaks zjistila to heslo?
Jablko.
Křeček.
Karma.
Sníh. Pr…
Bože, byl chytřejší, než jsem si myslel.
Jo.
Pamatuješ si Tommyho Cuchala?
Samozřejmě.
Pletení copánků ti vůbec nešlo.
A ty ses zase nenechala česat.
- Proto jsem musel přijít s Tommym. - „Musel.“
Jo, jinak bys po venku chodila s vrabčím hnízdem na hlavě.
A tak sis ho vymyslel.
Jo.
O česání holek jsem nic nevěděl.
Ani o copáncích.
Ani o nich. To už víme.
Hrozně jsi hysterčila, když jsem ti ty chuchvalce rozčesával.
Dělalas, jako bych ti trhal zuby.
Takže kdykoliv jsem na nějakej narazil, pojmenoval jsem ho.
Tommy Cuchal.
No vida, Tina Cuchalová.
Timmy Cuchal.
A Timmy říkal: „Timmy ne, říkej mi Time.“
Trevor Cuchal. Thomas.
A Taurus jako Býk. Ani se nenarodil v dubnu nebo v květnu. Nedávalo to smysl.
Ahoj, tati.
Měla jsem pocit, že to uděláš.
Ten pocit jsem většinu života ignorovala.
Vždycky jsi všechno dělal s postranním úmyslem.
Tati!
Takovej prostě jsi.
Tati!
Věděls, že neumím plavat.
Ale nejlepší podvody jsou z 90 % pravda, že, tati?
A pravdou bylo, že jsem se topila.
Jsem její otec. Zlatíčko. Dobrý?
- Jsem otec. - Pardon.
Dobrý, zlatíčko? Co se stalo? Ví, že nemá plavat v hluboké.
Někdo do tebe strčil? Díkybohu, že jste tu byla.
Už dobrý.
No vidíš. Tak.
Neskutečný. To tady není plav… Jste manažer?
- Ano. - Jsem John Armstrong.
Jen abys jim mohl hrozit žalobou a dali nám pokoj zdarma.
Prostě jsi byl ochotnej
kvůli podvodu riskovat můj život a…
Já už riskovat nechci.
Ty peníze ti nedám.
Věnuju ti ale svobodu.
Snad s ní naložíš moudře.
HESLO K OBNOVĚ PENĚŽENKY
JABLKO KŘEČEK KARMA SNÍH PRÁZDNINY ZÁPAD SLIB KROCAN IDENTITA SMYSL FOSILIE HOUBA
Mám tě ráda, tati.
Ale už mě nikdy neuvidíš.
Sbohem.
Překlad titulků: Karel Himmer