Vem, kdaj iti ven.
In kdaj ostati doma.
Urediti zadeve.
- Ja. Ja. - Vem.
Ujamem fanta s časopisi, a stvari se ne spreminjajo.
Stojim na vetru, a nikoli ne pomaham v slovo.
Kaj zdaj?
Se pa trudim.
DNEVNA SOBA KNJIGE
PO ROMANU MARISSE STAPLEY
Armstrong, obiskovalca imaš.
Ni čas obiskov.
A daj. Vem samo, da te čakajo.
Ne greš noter?
Samo ti.
Me pogrešaš?
Tu pa tam.
Lepa si.
Priscilla, ko večina pride iz zapora,
se ga izogiba kot hudič križa.
Takšna pač sem.
Vem, da govoriš z njo.
Tu pa tam.
Veš, kje je?
Dobro veš, da ti ne bi povedal, tudi če bi vedel.
Prej ali slej mi boš predala sporočilo zanjo.
Tako dobro me poznaš.
Potrudil sem se.
Denar mi mora prinesti, John. In to hitro.
Le tako lahko pomirim Wayna, da ne ubije najinih otrok.
Tvoj sinko je šel po svoje.
Ali pa so ga odpeljali. Še ugotavljam.
No, kakorkoli. To pomeni, da ona več nima denarja.
Oba veva, da ga bo kmalu imela, če ga še nima.
Videla sem jo.
Ja. Kako se je izteklo?
Zanjo ne najbolje.
- Se je pa izvlekla. - Najbrž precej zdelana.
Ubil jo bo.
Ti jo boš ubila.
Ne, če bo sodelovala.
Že sodeluje, le da ne s teboj, Priscilla.
Pozabila sem, kako izčrpavajoče je tvoje postavljaštvo.
Starševski ponos je eno, narcizem pa nekaj čisto drugega.
Moj otrok se vsaj še pogovarja z menoj.
Lahko ti odpustim, ker si me okradel.
Pač si, kar si.
Ampak…
Ko bo tvoja punčka umrla sama in prestrašena
zaradi strela v glavo nekje bogu za hrbtom,
se boš celo ti počutil odgovorno.
- Ko pridem ven… - Ne, prosim.
Ne sramoti se.
Res…
Res te pogrešam.
Tu pa tam.
Čas se ji izteka, John.
Povej ji.
Moj bog!
Stran od mojih punc.
Se opravičujem. Nisem vas hotela prestrašiti.
Sem videti prestrašena s puško v roki?
Zelo sem žejna. Več ur sem hodila.
Kaj res? Lahko nadaljuješ.
- Kačo je ubila. - Kaj res?
Hotela je napasti.
Nagonsko sem reagirala. Vi bi enako ravnali.
Kaj delaš tu?
- Imela sem prometno nesrečo. - Si poškodovana?
Imam nekaj vreznin, a so nehale krvaveti.
- Ti pokličem rešilca? - Ne. Nikar.
Nisem zavarovana.
Šla bom.
Hvala, ker sem smela piti.
V kateri smeri je najbližje mesto?
Kingman je 65 km južno od tu.
Ne boš prišla do tja. Vročina te bo prej ubila.
Pridi v hišo.
Očistila ti bom rane in ti dala kozarec vode.
Potem bomo videli, kako naprej.
- Vemo, kdo sta? - Ne še.
Nimata osebne. Tablica je registrirana na namišljeno podjetje v Delawaru.
Zakaj mislite, da sta povezana z našim primerom?
Smrtna prometna in avto z lažnimi tablicami
50 km od kraja, kjer so zbili Masona. Misliš, da je naključje?
Oba veva, da za Priscillo vedno ostajajo kupi trupel.
Mislite, da je bila tu?
Ne.
Priscilla si ne maže rok.
Mislim, da je bila Lucky tu. Upirala se je.
Mislite, da je ubila ta moška? Še veter bi jo odpihnil.
Ne vem, kaj se je zgodilo, le da je bila tu.
Rešila se je. Zakaj je šla nazaj?
- Zaradi 10 milijonov dolarjev. - Ne.
Šlo je za nekaj drugega.
Pozor.
Dobro jutro, pomočnik direktorja.
- Kako je z Masonom? - Od tam prihajam.
Dobro so ga zmikastili.
Operirali so ga. Ne bo več delal na terenu.
Ne vem, kaj je huje.
Da si izvedla operacijo v Vegasu, ne da bi mi povedala,
ali da si bila neuspešna.
- Nisem ponosna nase. - Mi boš trdila,
da se ne trudiš spet zašiti Priscille Masterson?
Gates, pusti naju.
- Peter? - V težave rineš, Billie.
Ni res. Svoje delo opravljam.
- Denarju sledim. - Do Priscille?
Do Wayna Whittakerja.
Misliš, da je Priscilla okradla Whittakerja?
Ne. Ve, da to ni pametno.
Toda Johnu Armstrongu se po glavi mota samo denar.
Najbrž si je brez njene vednosti nabral zajeten kupček.
Zdaj, ko Priscilla ni več v zaporu, ga mora kar najhitreje skriti pred njo.
Zato pokliče hčer.
Priscilla išče ta denar.
Če jo zasačimo z denarjem, je naša.
Če izda Whittakerja, zašijemo oba.
- Nazadnje ga ni izdala. - Zdaj ve, kako je v zaporu.
Prav, dajem ti proste roke. Me pa moraš obveščati. Razumeš?
- Razumeš? - Razumem, gospod. Razumem.
Točno to. Ta tvoj izraz.
O čem govoriš?
- O tem. - O tem?
Maščevanje lahko uniči primer.
Ne je spet brezglavo preganjati.
Ne bom. Gates.
Umakni ji lase.
- Čisto? - Ja.
- Samo malo? - Spni jih. Tako, ja.
Da vidim rano. Globoka je. Glej.
Najbrž bi jo bilo treba zašiti, a je prepozno.
- Vajina mami očitno ve, kaj dela. - Ni najina mami.
Najina lita je.
Hčerini punčki sta.
Pred leti sem delala kot medicinska sestra v srednji šoli.
Ogromno takšnih ran sem morala očistiti.
Otroci so padali z rolk in podobno.
Takole.
- Kdo je to narisal? - Jaz. Ko sem bila mlajša.
Lepa risbica, ne? Moja mala umetnica. To ima po mami.
- Meni ni všeč, a lita je noče sneti. - Kaj?
- Jo lahko vidim? - Seveda.
Pa poglejmo.
Kaj je narobe z njo? Zakaj ti ni všeč?
To naj bi bili medve z lito.
- A… - Pticam sta podobni.
Ni res.
- Še perje imata. - To so več kot očitno lasje.
Njena mojstrovina. Zdaj je moja.
Nikoli je ne bom snela.
Ti koga pokličem?
Ne. Ni treba.
- Si prepričana? Gotovo je kdo. - Ne.
Punci, poiščita Tobyja v tistem vajinem svinjaku.
Lahko ga pokažeta…
- Rachel. - Rachel.
Zajčka pokažita Rachel. Pomagaj ji.
- Lita, Toby je ne zanima. - Mogoče me.
- Pomagaj mi, Elie. - Prav. Poglej pod posteljo.
Ne pričakuj veliko.
Mali Toby je v mojem avtu.
Ko hočem malo miru, ju takole pošljem nekaj iskat.
Si bom zapomnila, če bom imela kdaj otroke.
Poslušaj, nočem ti lagati.
Gotovo si že uganila, da ni šlo za prometno.
Vem.
Se mi je zdelo.
Ja. Z možem sva se sprla.
Iz avta me je potisnil.
Imaš srečo, da si živa.
Ne vem, kaj naj.
Vnukinji sem po hčerini smrti z razlogom pripeljala v puščavo.
Veš, kaj ti svetujem?
Zapusti ga. Izkoristi to priložnost
- in se ne vračaj k njemu. - Ne. Ni slab človek.
Iz avta te je zabrisal.
- Izzvala sem ga. - Pustil te je ob cesti.
- Prepirala sva se. Jaz sem bila kriva. - Ne. Nikoli nisi ti kriva.
Ljubim ga.
Res.
Zato težko dojemam,
da bi mi to naredil.
Me pustil v puščavi.
Hči mi je pripovedovala takšne zgodbe.
Milijonkrat preden…
Verjemi, kaj takega nima srečnega konca.
Žal mi je zaradi tvoje hčere.
Naj ti ne bo.
Dobro me poslušaj.
Moški, ki te pusti umreti,
si ne zasluži tvoje ljubezni.
Zapor si zasluži.
Do smrti bi moral gniti za zapahi.
- Ne morem… - Vem, da je težko.
- Težko je, a… - Ne, ne razumeš.
Policaj je.
O pizda.
Njegovi prijatelji me najbrž iščejo. Ne smejo me najti.
Nočem te obremenjevati s tem, je pa prav, da veš.
- Nočem vam nakopati težav. - Ne bojim se težav.
Tu te ne bodo našli. Prav?
Skoči pod tuš. Poiskala ti bom čista oblačila.
- Res? - Ja.
Imam kup rabljenih oblačil, ker punci rasteta kot gobe po dežju.
- Kaj bom že našla. - Hej.
Hvala ti.
Ja. Ni za kaj.
Dober dan. Prosim?
Takole je.
V vaši podružnici v Vegasu sem najela avto za sina.
In…
Rojstni dan je proslavljal.
Veste, kakšni so mladi moški v Vegasu.
Seveda vem.
Gre za to, da se ni vrnil domov in ni vrnil avta.
Začenja me skrbeti.
Če prav vem, imate izposojevalnice sledilnike na avtih.
Drži. Žal pa vam te informacije ne morem zaupati.
Se mi je zdelo, da boste to rekli.
Seveda so vedno izjeme.
Poglejva.
Subaru forester, kajne?
Kot kaže, je pri Pike's Outletu v Long Beachu.
Ni to trgovski center?
- Prosim? - Ne boš verjel.
Mogoče pa bom.
Caryjev izposojen avto je pred trgovskim centrom v Long Beachu.
Kaj hudiča počne tam?
To tudi mene zanima. Tam je že en dan.
- Misliš, da so ga ugrabili? - Mogoče.
Ali pa je mrtev.
Kje si?
Opazujem, kako čistijo za njo.
Pustila je precejšen nered.
Kako lahko tako majhna oseba povzroči toliko težav?
Nimam časa za tvojo kavbojsko poetiko, Dutch. Poišči jo.
Peš je. Ne more biti več kot 30 km daleč.
Tu ni ničesar. Ne bo je težko najti.
- Kaj pa Long Beach? - Na poti tja sem.
Kristus.
Pri tridesetih še vedno ne zna uporabljati koša za smeti.
BAXTERJEVA 418 ECHO PARK, KALIFORNIJA
Primimo se.
Amen.
Vedno to delate?
Večerjamo?
Ne. Takole skupaj sedite za mizo.
- Ni to normalno? - Normalnost ne obstaja, Elie.
Kot otrok nisem imela domačih obrokov.
- Zakaj ne? - No…
Bila sva sama z očetom.
Zaradi nepredvidljive službe sva se veliko selila.
Največkrat sva jedla hamburgerje.
In mlečne napitke.
Včasih pa sva najela sobo v hotelu,
naročila sobno strežbo in gledala filme pozno v noč.
Vau.
Me nikoli ne delamo česa takega.
Lita hoče, da zdravo jeva.
Morata jesti zelenjavo. To je pomembno.
Že, a ona je čisto v redu.
Pojejta do konca, pa vaju peljem na sladoled.
Res?
ZAPOR LOMPOC
Je to on?
Bodi močna.
Ja, ja.
Najbrž mi niste pripeljali hrane.
Ne. Mi lahko pomagaš? Iščem Caryja Mastersona.
- Koga? - Caryja Mastersona.
- Prvič slišim. - Res? Moj sin je.
Najbrž je krasen mladenič, a ga ne poznam.
Pravzaprav ni krasen.
Včasih celo pomislim, da je nehvaležen usrane.
Nato krivim sebe, ker sem ga tako vzgojila,
in se jezim, ker me sovraži.
- Kako ti je ime? - Meni? Noah.
Saj mi ne lažeš, kaj, Noah?
Ne lažem vam in ne poznam vašega sina.
Žal mi je, da je nehvaležen usrane.
To je res bedno, sem pa naročil hrano in…
Kaj je zdaj to, pizda? Počasi. Kaj se greste?
Moj sin je izginil. Tvoj naslov sem našla v njegovem avtu.
Bi poskusila znova?
Pojma nimam, kdo je vaš sin. Prisežem.
Samo hrano hočem… Pizda!
- Ti ne boš govoril, da je usrane. - O bog.
Uporabi ponjavo. Nočem krvi v avtu.
Glej glej.
Kaj imata?
Izgubila je sled! Kojot je kriv.
- Jo lahko spet najde? - Poznate vonj crknjenega kojota?
Konec je.
Upam, da tega ne delaš zame.
Zakaj se vedno upiraš stvarem, ki ti koristijo?
Tako pač je.
Ohrovt je superživilo. Vsebuje veliko luteina.
- Veš, za kaj je dober? - Ne, a mi boš najbrž povedal.
Zmanjšuje degeneracijo očesnih mišic.
Po zaslugi dobrega vida spregledaš nakladače, Priscilla.
Obseden si z zdravim načinom življenja,
obogatel pa si s fosilnimi gorivi. Ni to zanimivo?
Prišla si, ker potrebuješ več časa. Imam prav?
Zunaj vlada prava zmeda, a smo ji na sledi.
Najhuje pri tem je, da te je drugorazredni prevarant John Armstrong
uspel ujeti na limanice.
Rekla sem ti, da denar prihaja prehitro, da bi ga lahko oprala.
- Bi pa poiskala rešitev. - Saj sem poskusila, a me nisi poslušal.
Enako močno si hotela denar.
Hotela sem upočasniti stvari, a mi nisi dovolil.
Torej sem jaz kriv?
Zmernost ni tvoja vrlina.
Šlo je za pol milijarde dolarjev.
- Ni bilo mogoče spremljati vsega. - Ti si bila odgovorna za to.
Ideja je bila moja. Jaz sem se spomnila vsega tega.
Zaradi mene si bajno zaslužil.
Ni čudno, da je John vzel par milijonov.
Izkoristil te je.
Tebe.
Očitno noro dobro seksa.
Si ljubosumen?
Če sem ljubosumen?
Kaj pa vem. Mogoče.
Kako bedno, da pri teh letih
še vedno igraš na karto seksa.
Si že slišala za dostojanstvo?
Ali Cary sodeluje s punco?
Ne vem.
Sicer pa ni važno.
Vsaj kar zadeva njega.
Prosim, ne grozi mojemu sinu, Wayne.
Z razlogom sem te spravil iz zapora.
Opravi svojo nalogo. Dostavi mi denar.
Toda Cary…
- Lahko noč, lita. - Lahko noč.
Lahko noč.
- Rada te imam. - Jaz pa tebe. Lahko noč.
Dobro, da se mu prej nisi oglasila.
Ne bo nehal klicati.
Rekel ti bo, da te ima rad in te ne bo več tepel,
- a ljudje se ne spreminjajo. - Nekateri se.
Moja hči je umrla, ker je verjela, da je to res.
Varna boš le, če prekineš stike z njim.
Ni vedno tako preprosto.
Oprosti. Oprosti. Preveč sem si dovolila.
Sama odločaš o sebi.
Zelo sem ti hvaležna za pomoč, a bo bolje, da grem.
Poznam jo.
Njegova sodelavka je. Prosim, ničesar ji ne povej.
K njemu me bo odpeljala, tega pa nočem.
Pojdi v sobo. Punci naj bosta tiho.
- Bom uredila. - Res?
Takoj!
Prosim?
Pozdravljeni, sem posebna agentka Billie Rand.
FBI. Se opravičujem, ker vas motim tako pozno,
a iščemo pogrešano žensko.
Tu smo samo jaz in moji vnukinji.
- Nikogar nismo videle. - V redu.
- Vam lahko pokažem njeno sliko? - Seveda.
- Če bi jo slučajno videli. - Jasno.
Prijazen obraz ima. Upam, da jo najdete.
Tu bomo počakale. Tiho bomo kot miške, prav?
- Zakaj? - Kdo je prišel?
- Znata obdržati skrivnost? - Seveda.
Pridita sem. To bo rahlo grozljivo.
Vidita tole?
Ja.
Ženska, ki je prišla, je prijateljica osebe, ki me je ranila.
Če me najde, jih bom spet skupila, česar pa res nočem.
Mi lahko pomagata?
- Kaj morava narediti? - Samo čisto tiho bodita.
Vam lahko dam svojo vizitko?
- Seveda. - Če jo slučajno vidite.
Ja, seveda. Seveda.
Pravzaprav nimam vizitke.
Imate list in kuli, da vam napišem svojo telefonsko?
Seveda. Jasno. Takoj bom.
Kako vam je ime?
- Sylvia. - Sylvia.
Danes je bil naporen dan.
- Res? - Lahko dobim kozarec vode?
- Lahko. Seveda. Vstopite. - Hvala.
Ja. Takoj vam nalijem.
- Živite sami z vnukinjama? - Tako je.
Vi skrbite zanju?
- Ja, gospa. - Hvala.
- Ja. - Hvala.
Tudi sama imam otroka.
- Kaj res? - Najstnico.
Ojej. Najstnico, kaj?
V Los Angelesu.
Kako je vzgajati punci v puščavi?
Bi rekla, da lažje.
Stran od drugih ljudi. Ne najdem kulija.
Mi boste vnesli številko?
Lahko.
- Takole. - Hvala.
Rekli ste, da živite sami z vnukinjama.
- Tako je. - Na stojalu so štirje krožniki.
Za koga je četrti krožnik?
- Prosim? - Za koga je četrti krožnik?
Poslušajte, Sylvia.
Ženska, ki jo iščem,
je kljub prijaznemu obrazu
zelo nevarna.
Sinoči je ubila dva moška. Zažgala je njun avto.
Je zločinka na begu
in bo naredila vse, da pride tja, kamor je namenjena.
Vnukinji ste pripeljali sem, da bi bili varni,
a danes ste v hišo povabili napačno osebo.
- Me razumete? - Ja.
- Nič se vam ne bo zgodilo. - Kaj naj?
Takole, punci. Nekaj grem iskat.
Tu počakajta. Obljubim, da bo vse v redu. Prav?
- Dobro. - Saj prideš nazaj?
Kajne?
Ja, ljubica. Prisežem.
- Prosim, vrni se. - Bom. Obljubim.
Bodita pogumni.
V redu.
Ne pozabita.
Ne bom dovolila, da se vam trem kaj zgodi.
Je še vedno tu?
- S puncama je v sobi. - Kaj bo punci zvabilo ven?
- Sladoled. - Dobro.
Pokličite ju sem. Pomirite se.
Pokličite ju.
Punci.
- Pokličite ju. - Pridita na sladoled.
Punci.
Si prepričana? Rekla si, naj ostaneva v sobi.
Pridita na sladoled. Vse je v redu.
Kaj se dogaja?
Bodita tiho.
To!
Lucky!
Lucky, stoj!
Lucky!
Kako si vedel, da bo delovalo?
Vsak človek ima svoj ritem.
Če ga znaš najti, jih pripraviš do vsega.
- Kam beživa? - Ne beživa.
Ljudje bežijo le, ko so v nevarnosti.
V nevarnosti pa si le, če nimaš nadzora.
Midva pa imava nadzor.
Enote, iščemo ukradenega rjavega F-150
v okraju Mohave. Pelje proti vzhodu.
Voznica je svetlolasa belka v poznih dvajsetih.
Rok trajanja na mleku
skrajšajo za dva tedna in tako zaslužijo.
Uporabljajo nekakšen algoritem ali nekaj. Ženska mi ni verjela.
Bi vzel snickers ali baby ruth?
- V tem so arašidi, ne? - In karamela.
Lahko tankam sedmico za 40 $, medtem ko se on odloča?
Seveda.
Vsebuje gluten? Gluten me napihne kot balon.
Ne vem. Slastne so.
Obe sta dobri z mlekom.
Lahko dobim pet srečk?
Seveda.
Pet srečk.
O bog!
Hej, Dutch. Kako si kaj?
Saj veš. Uživam.
Policija?
- Jeziš jo. - Bi rekla.
- Kje je denar? - Kje je Cary?
Sodeluj, Lucky.
Veš, kaj mu bo Wayne naredil. Tudi tebi bo.
- Kaj je z Long Beachom? - Kaj je v Long Beachu?
Njegov avto.
Če res ne veš, kje je, ti je jasno, da ga bomo prvi našli.
Ne bi raje bila na pravi strani?
- Mogoče se še lahko rešiš. - Klinc te gleda, Dutch.
- Vedno rineš z glavo skozi zid. - Itak.
Pač sem, kar sem.
Presneto.
Pogasi ogenj!
Lucky.
Lucky!
V nevarnosti si le, če nimaš nadzora.
Midva ga imava.
Prevedla Nena Lubej Artnak