UTBILDNINGSDEPARTEMENTET
Jag har kollat överallt, men inga kameror täcker taket.
Men en från byggnaden bredvid kan ha fått med det.
Kan du visa mig?
Ja, men bilden är urusel.
- Man ser knappt nåt. - Okej.
- Vi tar en titt. - Ja.
Här är det.
- Kan du zooma in? - Ja.
Tänk om nån var här?
Tänk om nån knuffade honom?
Vad gör du här?
- Är det inte kaos på LAV? - Det är mer kaos i mitt huvud.
Jag undrar varför du kom tillbaka hit,
anmälde mobbning direkt
och nu gör det här.
Hur insatt är du?
Förlåt. Jag lät som en försäljare.
Om du vet vad som pågår kan jag berätta allt.
- Jag vet att du vill bli av med LAV. - Och varför skulle jag vilja det?
Troligen på grund av det här. Hjärtformade piller nu senast.
Fjärilspiller för två år sen. Vad är det nu?
Diamantformade.
Du har nog inga bevis.
Annars hade du ringt polisen eller gripit mig.
Men här står du och pratar med mig.
Du och fröken Choi var som gjorda för varandra.
Ni är så lika som lägger er i andras angelägenheter.
Jag undrar om det slutar likadant för dig.
Hej!
Vad gör du här? Jag sa att jag inte ska till skolan.
Din odåga.
Trodde du att jag bara skulle säga: "Okej, ta hand om dig"?
Det vore inte rätt.
Vänta. Kom hit!
Du skadar dig alltid när du skolkar från skolan.
Det ser illa ut.
- Jag lägger på lite kräm. - Det är lugnt.
Stå still.
Hur ser det ut här? Jag vet inte vad du har för dig,
men gör det i skolan.
Det är den säkraste platsen.
"Säkraste"? Sen när då?
Det är inte bara jag. Många lärare försöker göra skolan trygg.
Vi ska göra skolan till en trygg plats, jag lovar.
Här, lova.
Akta så att du inte bryter fingret.
Din lilla lymmel.
Kom inte då. Då kommer inte jag heller.
Jag kommer att förfölja dig. Tror du att jag bluffar?
Vet du vad min pojkvän kallar mig?
Flugpapper. När jag fångat dig släpper jag dig aldrig.
Jag hämtar dig imorgon bitti. Förstår du?
God morgon, Gyu-cheol.
Kom igen. Frukost.
Gyu-cheol.
Vänta. Kom igen.
- Söker ni Cho Gyu-cheol? - Ja.
Jag är hans lärare.
Ni är elever, va?
- Släck dem. - Vad fan.
Gyu-cheol, kom.
- Vi går. - Vi ses.
- Titta inte. - Vi ringer dig.
Hur fan tänker du?
Samgeori-killarna som sökte dig är ute efter dig.
Träffar du den där Choi Ga-yun?
Vet du vad fröken Choi fick mig att inse?
Skolan är full av folk.
Och?
Tänk om de alla var kunder.
Det vore lätt att undvika polisen och hantera varorna.
Och det bästa av allt vore att vi skulle få hundratals nya kunder varje år.
- Vad kallt. - Fröken Choi.
Gyu-cheol.
Du har skoluniformen!
- Jag tänkte börja sköta mig. - Vilket bra beslut! Duktig pojke.
Jag ska inte sabba din frisyr.
Du har inte ätit, va? Vill du ha lite gimbap?
JAG TROR PÅ DIG, GYU-CHEOL!
Om hon bara hade blundat för det
hade ni två varit gifta nu.
Eller hur?
Vad gör du? Du tänker väl inte slå mig?
Det borde du inte göra.
Det är redan rabalder kring överdrivna straff.
Om du slår mig nu ses det som ett personlig vendetta.
Så låt bli.
Om du inte gör nåt så kommer inget att hända...
Förlåt, inspektören. Jag gjorde fel.
Jag är verkligen ledsen. Skona mig, inspektören.
Förlåt!
Jag gjorde fel. Snälla, skona mig!
Snälla, förlåt!
Jag är verkligen ledsen. Skona mig, inspektören.
Jag var rädd för det här. För bara några dagar sen
försökte Lee Chi-ho ta sitt liv på grund av hårda straff.
Nu har Cho Gyu-cheol, en skötsam elev, blivit misshandlad.
Varför tror ni att det hände? LAV åkte till Jinwongymnasiet
och siktade in sig på Cho Gyu-cheol.
De begav sig dit för att hämnas
och letade efter en ursäkt för att trakassera honom.
I slutändan var det Lee Chi-ho som offrades.
Jag tillåter inte sådan grymhet.
Jag ska se till att LAV, som drivs av personlig hämndlystnad, upplöses.
Opinionsmätningar visar att mer än hälften av allmänheten vill avveckla LAV,
så presidenten är under stor press under sin sista mandatperiod.
Trots starkt motstånd från oppositionen har presidenten hittills behållit LAV.
- Men hans opinionsstöd är bara 20%. - Hallå?
För att hantera detta och avsluta ämbetstiden på...
Jag kommer nu.
Det är Lärarauktoritetsverket!
- Vad gör LAV här? - LAV ska inte komma till skolor längre.
Vi är varken brottslingar eller föremål för någons vendetta.
Jag är här för att utreda Lee Chi-hos fall.
Varför ska LAV hålla i utredningen när de orsakade det som hände Chi-ho?
Tror ni verkligen att ni kan göra en rättvis utredning?
LAV:s verksamhet kommer att pausas
tills utredningen av elevens självmordsförsök
vid Jinwongymnasiet är avslutad.
Därför kommer LAV-inspektörernas uppgifter
att ställas in.
ASSISTERANDE CHEF BONG GEUN-DAE
Du.
Allt är klart. När börjar vi sälja?
Nu när LAV är ur vägen kan vi sätta igång. Skicka prover till varje skolas langare.
Låt dem värva kunder med dem.
Och säg att när en skola har över 100 kunder
så börjar vi leverera på riktigt.
Vi behöver fler kurirer. Det räcker inte med bara oss.
Skolorna är inte bara fulla av kunder, de har springpojkar också.
Och de är alla minderåriga.
Ingen misstänker elever,
och även om de åker fast kommer de ut direkt.
Och det bästa är att de är lätta att ersätta.
Jag säljer sneakers med en kille för lite fickpengar.
Men det pågår så många bedrägerier
att folk vill träffas och kolla in dem personligen.
Allt du behöver göra är att leverera dem.
Okej.
Hej.
SOEYONS FLICKSKOLA
Det är rätt modell.
Ja, det stämmer.
Här.
Enkelt eller hur? Vill du göra det igen?
- Får jag det? - Ja, det vore utmärkt.
- Hej. - Hej.
- Gyu-cheol. - Hej.
Hej.
Kom igen.
Okej.
Tack för köpet.
Det kallas för biologisk mångfald.
Det finns genetisk variation, artrikedom, mångfald inom ekosystemen...
Jin-hyeok och Ju-won, fokusera.
Egenskaper inom samma art bestäms av genetisk information.
Vad kallas den del av DNA som lagrar denna information?
Det kallas gener.
Vi har lektion. Vad är det med alla idag?
Fokusera nu.
- Snyggt. - Eller hur?
Är det konstlektion, eller? Ni går verkligen loss med penslarna.
Du behöver inte det, va?
Du är så söt med ditt lilla ansikte. Jag är så avundsjuk.
Tack, men jag brukade ha ett stort ansikte
som ni två.
- Jag har bara gått ner i vikt. - Verkligen?
- Hur då? - Jag tog piller.
De är svåra att få tag på. Testa dem och berätta om de funkar.
- Tack! - Får vi dem?
Presentationen är klar. Skicka fler varuprover.
Fröken...
Seong-jun var med om en motorcykelolycka.
Jag måste till sjukhuset. Hälsa klassen att ni får läsa själva.
Seong-jun har blivit allvarligt skadad i en motorcykelolycka.
Vår lärare har åkt till sjukhuset.
Jävlar! Seong-jun har levererat som fan och köpt en motorcykel!
Seriöst? Låt mig se.
- Få se. - Vad är det? Visa mig.
- Stick. - Vänta.
- Jag är ett geni. - Varför?
Vi kan ta över Seong-juns områden.
Eller hur?
- Sant. - Vi är proffs.
Har inte skolan känts konstig på sistone?
Allt fler är frånvarande eller går tidigt, och ingen kan fokusera.
Dagens ungdom skrämmer mig.
Med LAV kände jag mig åtminstone trygg.
Det känns som att vi är tillbaka där vi började.
LETAR EFTER ADHD-MEDICIN
BEHÖVER SKÖNHETSPILLER
Jävlar, alltså.
Vi har 17 skolor i Seoul med ungefär 100 beställningar från vardera.
Varuproverna lönade sig tydligen.
- Vi börjar sälja på riktigt idag. - Ska jag sprida ut det på Telegram?
CHO GYU-CHEOL LEVERERA VID BETALNING
Får jag gå till skolsköterskan?
Okej.
Fröken, jag har också ont i huvudet.
Ursäkta, men jag har så ont i magen.
Fröken.
Min farmor är jättesjuk, så jag måste skynda mig hem.
Vi ses imorgon.
Jäklar.
Jag följer med.
Seong-gu.
Jag sparade en till dig.
Här.
Inspektör Na Hwa-jin, ring mig när du ser det här.
Jag är vid närbutiken vid skolan.
Seong-gu, jag är vid butiken nu.
Ursäkta, inspektören. Det dök upp nåt akut hemma.
Jag kom precis på det och åkte hem direkt.
Jaså?
- Är allt som det ska? - Ja, allt är bra.
Ja.
Din jävla idiot.
Säg åt dem lämna varorna och skicka en bild till kunderna.
Vad gäller honom...
Han är en bra kille.
Så synd.
SOYEONS FLICKSKOLA
Du måste ha blivit väldigt förvånad.
Inspektör Na Hwa-jin planerade operationen i hemlighet.
Så att slå Cho Gyu-cheol var också en del av planen?
För att få bevis behövde Cho Gyu-cheol göra sitt drag.
För att få honom att göra det behövde LAV försvinna, som han ville.
Jag tar förstås fullt ansvar för mina handlingar när det här är över.
Jag tar också ansvar.
Min pappa driver ett litet gym. Jag kan jobba där. Ingen fara.
Ministern,
tack för ditt flitiga arbete med LAV de senaste två åren.
Lägg av.
- Jag tar också... - Det räcker, sa jag.
Ni är ett sammansvetsat team, va?
Jag tar på mig ansvaret.
Så ni kan fortsätta som planerat.
Ta hand om dig.
Tja...
Ska vi begära förstärkning?
Ska vi be polisen om hjälp?
Det blir svårt utan bevis.
Och de går inte gärna in på skolan.
Det är okej. Vi löser det på nåt vis.
Det räcker med oss tre. Vi får jobba oavbrutet.
Im Han-rim, varför tror du att det är bara vi tre?
Jag är Choi Gang-seok, från LAV.
Jag vet mer än nån annan hur hårt ni jobbar
för att ta hand om era elever när föräldrarna inte kan det.
Så det är med stor sorg som jag måste dela med mig av tråkiga nyheter
ännu en gång.
Vi har bekräftat
att en ny typ av designerdrog sprids
bland högstadie- och gymnasieelever i Seoul.
Om drogen fortsätter att spridas bland eleverna
kommer skolorna att drabbas av irreversibla skador,
och eleverna kommer att få ta konsekvenserna.
Jag ber lärarna som ser den här videon
att samarbeta med LAV en gång till för våra barns skull.
Gång på gång har vi förlitat oss på era uppoffringar.
VI SAKNAR DIG
Jag beklagar för det.
JAG GLÖMMER INTE DIN GODHET
RÄDDA KLASSRUMMEN RÄDDA LÄRARNA
SKOLAN ÄR FORTFARANDE EN KAMP
JAG SAKNAR DITT LEENDE, FRÖKEN CHOI
DIN DRÖM KOMMER INTE ATT GLÖMMAS BORT
VI SKA HEDRA DEN
Jag håller med LAV om att skolan måste vara den tryggaste platsen.
Jag vill samarbeta enligt deras önskemål.
Här.
Förresten, vad säger de andra lärarna?
Ingen annan har kontaktat oss än.
Jag förstår.
Vi har samlat in det från alla våra skolor.
Det kan inte ha varit lätt. Tack för att ni kom.
Men tänk om den här drogen redan cirkulerar i skolorna?
Oroa er inte för det. Det kommer inte att hända.
Eller hur?
Nej.
- Där. - Han är ute.
Okej.
Vi ses sen.
Vänta!
Här är den.
Kom här.
- Okej? - Lycka till.
Det är en vitamin och en bantningspiller. Två flugor i en smäll.
- Blir vi som Yu-ri? - Självklart.
Vi går ner minst fem kilo.
- Där är de. - De är ute.
Gör dig redo.
Vad ska vi göra?
När de kommer hit, slå mig i huvudet.
- En örfil. - Nej.
- Va? En örfil? - Hördu!
- Nej, på huvudet. - Hördu!
- Förlåt. - Din lilla skit.
Vart ska ni?
- Kom hit. - Spring.
Om du inte har kontanter...
- Ge mig nåt värdefullt, som en mobil. - Ja.
Eller en klocka!
Eller åtminstone lite C-vitamin.
Jag har lite.
- Har du? - Ja, jag har lite här.
C-vitamin!
- Här. - Varsågod. Det är allt vi har.
- Jag följer efter den där eleven. - Jag tar han med den bruna ryggsäcken.
- Resten då? - Oroa dig inte.
Jag har kallat in förstärkning från ungar som varit experter
på att skinna folk.
Va?
Ja, vi har samlat in alla varuprover. Vi går vidare till nästa steg.
- Jag skickar ordern på Telegram. - Okej.
SÖKER ADHD-MEDICIN HUR MYCKET?
SÖKER HUVUDVÄRKSTABLETTER
Den här nya drogen har nyligen klassats som narkotika
och har cirkulerat bland elever i stället för de hjärtformade pillren.
Lärarna själva hittade pillren på skolområdet
och överlämnade dem till LAV.
Efter att ha spårat distributionsvägen har den misstänkte identifierats
som Cho Gyu-cheol på Jinwongymnasiet.
Från och med nu
har LAV:s arbetsförbud hävts,
och inspektörerna kommer att återuppta sina tjänster.
Sätt på mig den här.
Okej.
Den misstänkte har identifierats som Cho Gyu-cheol från Jinwongymnasiet.
Hallå, LAV är här.
Jösses. Ge mig den.
Försiktigt!
Det här är det enda som är låst.
Öppna inte!
Håll andan!
Är ni okej?
De öppnade det!
Fick ni ett bra smakprov? Säg till om ni vill ha mer!
- Hördu! - Din jävel!
- Vad vill du? - Du kan inte fånga oss.
Jag tar dem.
Jävla idioter. Kom, vi drar.
Vet du vad?
Jag kan flyga.
Va?
Im Han-rim, redo för en flygtur.
- Hopp! - Im Han-rim!
Vad fan?
- Helvete! - Jävlar!
Min rygg!
Fan också.
Jävlar.
Fan, min rygg.
Im Han-rim, är du okej?
Im Han-rim!
Jag fixar det här. Gå du.
Okej.
Mitt huvud!
Jösses.
Jag tar hand om inspektör Im. Gå du.
Skynda dig!
Okej, bra.
Hon är galen.
Beroende på er attityd
kan jag vara en ängel eller en demon.
Nu ska jag vara
en demon.
Din jävla...
- Det är en riktig kniv! - Fan ta dig!
Fan!
- Herregud. - Undan.
Vad fan gör hon?
- Hon är helt borta. - Fan.
Slå mig. Kom igen.
- Fan. - Herregud.
Här får du, jävla subba.
- Det gör ont. - Jävla subba.
- Din jävel. - Låt bli henne!
Det gör ont.
Din jävel.
Kom hit.
- Skitstövel! - Din jävel!
Din jävel!
Inspektör Im Han-rim!
Är du okej?
Du är så jävla het.
Va?
Hördu!
Kom hit.
- Kom hit, din jävel. - Jag?
Jag har bråttom, så vi skyndar oss. Ni får ett slag var.
Jävlar.
Tusan.
Det här är farligt, din odåga.
Vi tar en paus.
- Det är okej. - Förlåt.
- Vänta. - Försiktigt.
- Nej, jag klarar det. - Sätt dig här.
Sakta.
Känner du dig yr? Vad ska jag göra?
Är du okej?
Helvete.
Precis som den där dagen...
Kan du förklara?
Varför ringde du inte polisen?
Jag ville ge dig en chans.
Anmäl dig själv.
Så du har inte sagt nåt till nån än?
Jag ska inte slösa bort möjligheten du har gett mig.
Gyu-cheol...
Du fattar ingenting, va? Varför skulle jag anmäla mig själv?
Jag är underårig, så jag kommer ut snart.
Om det blir dråp blir det inte mer än två år i fängelse.
Jag kommer från svåra hemförhållanden och hade inget motiv.
Och framför allt...
...var jag kär i dig.
Gyu-cheol, du...
Jag kan sälja det igen om två år.
Tack vare dig kom jag tillbaka och insåg att den bästa marknaden är här.
Men det är synd. Du kommer inte att gifta dig.
Du borde inte
göra så här.
Jag kan visst inte vinna över en LAV-inspektör.
Jag ber om ursäkt för allt.
Okej.
Då ska du få ett smärtsam slag.
Rör dig inte, annars kanske nån annan på skolan dör.
Sluta göra motstånd, din jävel.
Nej!
Inspektören.
Nej, vänta.
Är du okej?
Vad är det?
Jag ska skona Seong-gu.
När du träffar fröken Choi,
hälsa henne att jag beklagar.
Du.
Titta.
Sluta!
Snälla, sluta!
Vad gör jag nu?
Hjälp mig nyktra till.
- Va? - Gör nåt.
Det här räknas inte som dråp.
Eller självförsvar.
Jag kan inte stanna här, eller hur?
Nåja, det finns skolor i andra länder.
Fan!
Vem fan är du?
Vad tror du? Jag är inspektör Im Han-rim från LAV.
Din jävla subba!
Släpp.
Släpp, din jävla...
Du snackar mycket, va?
Nu är det min tur.
Varsågod.
Du skulle inte ha tagit emot den.
Du missade en chans till.
Lyssna noga.
Alla koreaner har rätt till en utbildning som passar deras förmåga.
Och under tiden
har de rätt att vara lyckliga.
Man ska känna sig glad i skolan.
Så, alla skitstövlar som står i vägen för det
oavsett vilka de är,
ska lära sig en läxa.
Förlåt.
Snälla, skona mig.
- Det tänker jag inte göra. - Snälla.
Ge mig en chans till.
Chanser är inte nåt man får.
Det är nåt man förtjänar.
Jag ville ge dig en chans.
Men Gyu-cheol,
saken är den
att chanser är inte nåt man får.
Det är nåt man förtjänar.
Oj.
Ni var verkligen som gjorda för varann.
Vet du vad Choi Ga-yuns sista ord var?
"Gyu-cheol,
du borde inte göra så här."
Varför i helvete skulle jag inte göra det?
Lägg av.
Låtsas inte att ni bryr er.
Jag behöver ingen chans. Döda mig istället.
Kom igen. Döda mig.
Döda mig, sa jag.
Gyu-cheol, du borde inte göra så här.
Det är okej.
Vi börjar om.
Det här är sista chansen som fröken Choi ger dig.
Fan!
Vilka tror ni att ni är?
Tror ni att ni är Jesus?
Nån jävla buddha, eller?
Fan!
Vi är vuxna, din slyngel. Vuxna.
Jag gjorde dig stolt, eller hur?
Ska jag hämta en häftapparat?
Jösses. Få mig inte att skratta.
- Det ordnar sig. - Tack.
- Släpp mig. - Släpp, för fan.
Jävlar.
Jag kommer!
Du
anklagas för
brott mot LAV-lagen,
narkotikalagen
och...
...våldsbrottslagen samt mordförsök.
Därför är du från och med nu relegerad från Jinwongymnasiet,
och du kommer aldrig mer att sätta din fot här.
För bort honom.
- LAV kommer att följa protokollet. - Ja.
Vad har hänt dig? Blev du knivhuggen?
- Ja. Jag mår bra. - Är du okej?
- Den jäveln! - Stopp!
Din skitunge!
- Det är min svärson! - Stopp!
Kom hit, din slyngel!
- Kom hit! - Kör!
- Snälla ministern. - Kör!
Kom hit, odåga!
- Vänta, ministern. - Kom tillbaka!
- Hördu! - Minister, vänta.
- Är du okej? - Är ni okej?
Kära medborgare,
känner ni till definitionen av utbildning?
"Undervisning i kunskap och färdigheter samt utveckling av karaktär."
Det är vad utbildning är.
Ja, bra universitet och jobb är viktiga.
Men det viktigaste
är att nära en människas värdighet och moraliska integritet.
Det är så man förverkligar utbildningens sanna syfte.
Men vårt nuvarande skolsystem har avvikit för långt
från detta syfte och är helt dysfunktionellt.
Trots denna verklighet.
fortsätter de flesta lärare att utöva sitt kall,
att undervisa barn och försöka styra in dem på rätt väg.
Hur länge ska vi tvingas bevittna att elever och lärare
inte återvänder hem
efter skoldagens slut?
Lärarauktoritetsverket ska värna om utbildningens värde och skydda offren
tills skolor inte längre är platser av rädsla och ångest.
Tills de är trygga.
Vi kommer att fortsätta verka tills vårt skolsystem är återställt
till dess rätta tillstånd.
JAG SAKNAR DITT LEENDE
Ga-yun, det måste kännas fint
att så många minns dig fortfarande.
CHOI GA-YUN
Gråter du?
Vem gråter, din skitunge? Jag lipar inte.
Jag hörde att du är en gråtmild man.
Vem sa det?
Ga-yun.
Herregud!
Hon sa att du grät när eran hittekatt blev adopterad.
- Du grät i en månad. - Nej, det...
Det är faktiskt gulligt.
Han är gullig och kärleksfull.
- Och gråtmild. - Du är bedårande.
Seriöst, era lymlar...
Har ni gjort klart rapporten om Jinwongymnasiet?
- Skicka över den. - Han bytte till chefsläge igen.
- Får han göra så? - Det är översitteri.
Översitteri? Kyss mig i arslet.
Har ni problem? Vi löser det enligt Yatcha-regler.
Tack och adjö.
Nu går vi ner. Vi har mycket att göra.
Det är inte bara jag som ska jobba.
Ministern, sänk nävarna. Kom nu.
- Kom, inspektör Im Han-rim. - Okej.
- Han skrämmer mig nu för tiden. - Samma här.
Han ber mig alltid om nån rapport. Det är jobbigt.
Han beter sig som om han vore chef.
- Har du inte skickat rapporten? - Kan jag skicka den idag?
Vad väntar ni på? Kom nu!
- Vi kommer. - Ja.
Och ministern får aldrig nämna Yatcha-regler igen.
- Okej? - Ja, okej.
- Försiktigt. - Ja.
Vad är det?
- Varför tog du min hand? - Tja...
Jag trodde att du skulle snubbla. Det var farligt.
- Men ändå? - Tog du inte min hand först?
- Nej. - Jag lät dig ta min hand och får skäll?
- Du "lät" mig? - Va?
Du "lät" mig?
- Vad är det med dem? - Vadå "lät" mig?
De har känslor för varandra, men de verkar inte inse det.
Jag förstår.
Gör nåt.
- Vad? - Hjälp mig nyktra till.
- Vad ska jag göra? - Vad som helst.
- Gör vad som helst! - Vad?
Ursäkta.
Varför höll du min hand?
- Jag lät dig hålla... - "Lät" mig?
Kan ni skynda på?
- Visst. - Okej.
- Ska vi hålla hand? - Va? Nej!
Varför så nervös? Du är nog ensam nuförtiden.
- Sluta prata och skynda er! - Vi kommer!
KANGJUGYMNASIET SEO TAE-HUN VINNER GULD
Nästa.
Nästa!
Rappa på, din jävel.
Seriöst, era jävla idioter... Ni får alla dessa förmåner tack vare mig.
Och Yeong-cheol, din jävel.
Ja.
Ni ska alla till Hanguk tack vare att jag blev värvad.
Som nåt jävla paketpris. Men ni betalar inte ens tillbaka?
Ni borde gottgöra mig för inkomsten jag missade när jag inte blev proffs.
Skit samma.
Era jävla idioter. Ni får betala på det hårda viset.
Hördu.
Stopp!
Era jävla gymnasieungar. Ni borde plugga, era odågor.
Upp med er.
Upp, sa jag. Upp med er!
Jag är assisterande chef Bong Geun-dae från LAV.
Från och med nu
ska Lärarauktoritetsverket
lära er en läxa.
Res på er.
Res er.
Du också. Backa.
Res på dig.
Upp, sa jag.
Ja?
- Skulle jag ställa mig upp? - Nej.
- Jag sa "släpp". - Du sa "upp".
- Jag sa "släpp". - Jisses.
- Du sa "upp". - Jag sa "släpp".
Bort med tassarna!
Vem är det?
Upp med er.
Upp!
Om elever tar till sig ord så lär man ut med ord.
Om de bara lär sig efter en omgång så är det med våld man lär undervisar.
- Är du okej? - Jag mår bra.
Nej, stopp!
- Är det här kul? - Låt bli!
Nämen, kolla in de här lymlarna.
Ni idrottsslynglar borde träna.
Trots att LAV är här kan ni inte uppföra er.
Eller hur?
Vad gör ni?
Elever ska inte ha makt.
Inte ens om de representerar landet. Ni kanske inte vet det,
men det återinförda LAV har fortfarande inga begränsningar
för hur vi får undervisa.
Så från och med nu
ska vi lära er en läxa.
TEACH YOU A LESSON
Tror du att det är över för mig?
Herr Hwang!
Jisses.
- Upp med dig. - Är du okej?
Kom ihåg det här:
Jag kommer tillbaka, och då ska jag förgöra dig.
När Cho Gyu-cheol gav dig inspelningen visste du vad som hade hänt.
Du borde ha slutat då.
Det är vuxna som du som gör unga elever till monster.
Om du inte kan vara en bra vuxen, var åtminstone inte en dålig.
Och du då? Är du ett bra föredöme?
Tror du att du inte har några skelett i garderoben?
Jag antar...
...att jag inte heller är ett bra föredöme.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt