Serien er fiksjon basert på Roberto Gómez Bolaños' selvbiografi.
1978 MEXICO BY
Jeg vil ikke tenke mer på det.
Unnskyld.
Men jeg kan ikke.
Så...det er alt?
Jeg har en ansvarsfølelse...
...som jeg ikke kan ignorere.
Skyldfølelse.
-Det er det jeg tror. -Det også.
Men jeg vil ikke ha et dårlig valg på samvittigheten.
-Nå er jeg et dårlig valg. -Maggie.
Du vet at jeg ikke kan få barn.
Jeg vil ikke hindre deg i å bli mor.
La meg avgjøre det, har jeg sagt. Det er mitt problem, ikke ditt.
-Men vi er begge... -Nei, du vil ikke forlate Graciela.
Og det er greit. Hun er kona di.
-Denne delen er fortsatt litt løs. -Du går fortsatt ned i vekt, Graciela.
Hva er det, mamma?
-Hva? -Du virker ikke glad.
Så klart jeg er glad.
Men du virker fraværende.
Det føles sånn.
Jeg er her jo. Faren din er ikke det. Han er fraværende.
Ok, få se.
Innerst inne vil jeg bare være ærlig.
Jeg må tenke på jobben og ta mange avgjørelser.
Jeg vet ikke hva det første steget er.
Dette er forslaget. Hva synes du?
NOEN MÅNEDER SENERE
-Det ser ikke riktig ut. -Plakaten er provisorisk.
-Du kan ikke være for kresen. -Det er ikke plakaten. Det er idéen.
El Chavo er en tv-karakter, ikke en filmkarakter.
Vi kan plassere ham hvor vi vil.
Hvorfor ikke la karakterene være der det alltid har gått bra for dem?
Du glemmer at jeg er sjefen her. Jeg lager reglene.
Vi skal lage filmen.
Skal du si nei? Det er en millionidé.
-Vil du at jeg skal være ærlig? -Jeg vil at du skal være smart.
Tenk på det.
CHESPIRITO PRESENTERER El CHAVO, FILMEN
Maggie, vent!
-Hva er det? -Jeg vil snakke med deg.
-Jeg snakker bare om jobben. -Jeg vet det.
Det er ubehagelig å jobbe sånn.
Er dette det rette stedet å snakke om det?
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke om kjøkkenet eller styrerommet er bedre.
Men vi burde snakke som voksne.
Da oppfører vi oss som voksne og fokuserer på jobben.
Det blir ikke anspent, jeg lover. Ok?
Sentre til meg!
-Hardere. -Jeg vet det. Nå kommer den!
Endelig! Takk, kjære.
Vi er et godt team, ikke sant?
Ser du, vi kan fortsatt få fart på gnistene.
Jeg mener det. Se hva vi har bygget opp, Ñeco.
-Jeg er heldig. -Vi er det.
Jeg vet at det ikke har vært lett.
Pasning, pappa!
-Bra, pappa! -Veldig bra!
-Hva er det? -Til filmen.
-Skal Chavo spille fotball? -Nei, ikke Chavo.
-Hvem, da? -Det er en ny karakter.
-Til filmen? -Og til den trenger vi denne.
-Skal du spille fotball? -Ikke jeg, en som heter El Chanfle.
Han er en vannbærer med store drømmer.
Han har med seg ballen overalt.
-En vannbærer? -Han kommer til å score pene mål.
-Jeg skjønner ikke. -Vi trenger en arena og treningsbaner.
-Chanfle jobber for Mexicos beste klubb. -Du kan regne med America for alt.
-Men han jobber for Chivas. -Din drittsekk.
Vi tar det senere.
-Hva handler filmen om? -La meg skrive den først.
Chanfle. Enda en som begynner på "Ch"?
-Akkurat som Chivas. -Dra til helvete. Kom deg ut.
-Hvordan går det? -Jeg jobber med detaljene.
Det er fint å se deg så inspirert.
Bli i straffeområdet.
-Er du ferdig? -Ja. El Chanfle.
Min første film. Skrevet for meg denne gangen.
-Det føles rart. -Men på en god måte, antar jeg.
-Ja. Fotball... -Ja, selvfølgelig.
En vanlig fyr, familien... Det er så mye meg.
Mye deg?
-Er det noe med Chanfle? -Han virker normal.
-Han så ut som en idiot. -Nettopp.
Stakkars Valentino. Han ser gal ut.
-Dette er kona mi. -Kona di?
KYSSET VARER LENGE HAN GRÅTER AV GLEDE
-Hva? -Du er gravid.
Vent, doktor. Hva sa du?
Hvem skal spille den gravide kona?
Husk at når jeg scorer, blir dere glade og feirer. Ok?
Se så vakker den magen er.
-Jeg ser tjukk ut. Og klumsete. -Det synes jeg ikke.
-Hvor er Chato og Angelines? -De røyker.
Vi øver så lenge. Mål!
Mål!
-Perfekt! Da filmer vi. -Kom igjen, Chato og Angelines!
Du skal ingen steder.
Hvis tjukkasen drar, drar jeg.
-Få høre. Hvorfor vil du slutte? -Fordi jeg ikke har det gøy lenger.
Og i et program med Marcos kan jeg gjøre mer som jeg vil.
-Gjøre mer? -Ja.
-Uten Chilindrina? Uten Chavo? -Kanskje.
Uten Doña Florinda? Uten heksa i nr. 71?
-Uten Robertos manus? -Gi deg. Du høres ut som Margarita.
Drittsekk! Skjønner du ikke at jeg kommer til å savne deg?
Jeg kommer til å savne deg også, lille heks. Følelsen er gjensidig.
Jeg er veldig glad i deg. Jeg mener det.
Jeg elsker deg også.
Chespiro.
Kom inn.
Vi snakket ikke om det igjen, men jeg mente det jeg sa i Acapulco.
-Kan du minne meg på det? -Jeg planlegger mitt eget program.
Ok. Du er fri til å slutte.
Jeg vet det. Jeg sier det bare fordi jeg ikke vil ha noe prat.
-Hvor skal du gjøre det? -I samme tv-selskap.
De kjenner Quicos suksess bedre enn noen andre.
-Ja, Quico, selvfølgelig. -Selvsagt.
-Vi finner ut av det. Snakk med Ernesto. -Jeg har advart deg.
Snakk med Ernesto og sørg for at du har en plass. Vi snakkes senere.
Han gir meg den. Han er ikke dum.
Marcos...
La meg gi deg et råd.
Ikke bli sittende fast i rollen som Quico.
Du er veldig talentfull. Du kan gjøre den rollen du vil.
Sørg for å finne noe nytt, noe annerledes.
Tusen takk for dine kloke råd. Du er ferdig nå, ikke sant?
-Pepe. -Ja, señor?
Flytt statistene bak målet for å få dem i bildet.
Skal vi øve, Roberto?
Vet du hva? Jeg vil ha ulike vinkler for hvert mål.
Når jeg sykler, hever vi kameraet. Og når jeg kaster meg, senker vi det.
Hva om du iscenesetter målene, og jeg sier hvor kameraet skal være?
Jeg gjør jobben min, og du gjør din.
-Gjør som han sier, Mariano. -Hold kjeft.
Ikke vær respektløs mot henne.
Hvorfor krangler dere når dere kan slåss?
Jeg er regissøren her!
Så du hva du gjorde? Du fikk dem til å krangle.
Forsvinn!
Si fra når dere begynner å oppføre dere som voksne!
-Vi får se. -Ser du? Du gjør alt vanskeligere.
Stille, vi filmer! Klar!
-Margarita. -Ikke nå, vær så snill.
Kjære venner!
Kan jeg få deres oppmerksomhet? Dette er et viktig øyeblikk.
Vennen min tror at vi er hans eiendom.
Men vi vet vel at det ikke er sant?
Og siden stjernen i programmet ikke lenger er Chavo,
men undertegnede,
vil jeg at dere skal vite at dere ikke vil se snurten av meg.
Quico skal gjøre noe stort.
Ikke vær redd, jeg lar dere fortsette å leke.
Ramón får bli igjen og holde dere med selskap.
-Hva? -Hva snakker du om? Sett deg.
Ikke spill overrasket, alle visste det.
Alt gikk til helvete i Acapulco.
Dette er slutten på en æra og begynnelsen på en ny.
Jeg ønsker dere alt godt og... vi sees!
Hva mener du? Vent, Marquitos. Marcos!
-Vent. Hvorfor følger du etter ham? -Marcos.
Hva mener du med at jeg får bli igjen.
Hva kan jeg gjøre? Jeg kan ikke tvinge deg.
Du tvinger meg ikke. Chespiro har alltid vært grei.
Nettopp. Jeg vil ikke skape splid.
Bli hos tullingene, og vær lykkelig.
Hva mener du? Hvilke tullinger?
Tjukken!
-Ser du hva du har gjort? -Hva?
-Det er ikke hennes feil. -Snakker jeg til deg?
-Nei, men jeg snakker til deg. -Jeg snakker til henne.
Ikke snakk sånn til henne.
-Ikke bland deg. Dette er mellom oss. -Ikke vær respektløs mot henne.
Sier du det? Jeg er lei av dette!
-Nei, Mariano! -Slutt, vær så snill! Mariano!
-Slutt nå! -Vær så snill!
-Vær så snill, slutt! -Roberto, slutt! Det holder.
Jeg kan ikke tro at du fortsatt havner i trøbbel.
Jeg kan ikke tro at jeg ikke lenger er fjærvektmester.
Selvfølgelig ikke.
Hadde jeg vært ung, hadde jeg slått ham ut på to minutter.
-Ok. Eller så hadde du blitt drept. -Aldri i livet.
-Hva skjedde? -Tåpeligheter.
Tåpeligheter? Se hva som skjedde med deg.
-Hva var det? -Slutten av innspillingen var kaotisk.
Marcos kunngjorde at han skulle slutte.
Og alle var nervøse.
-Vi tok noen drinker, og du vet... -Nei, jeg vet ikke.
-Hva skjedde? -Ingenting.
I et overilt øyeblikk var Mariano respektløs overfor Margarita.
Gratulerer. Du får ditt eget program.
Robertos betingelser er veldig enkle.
-Faen. Betingelser? -Han var veldig tydelig.
Du kan bruke Quico-karakteren gratis.
Det skulle bare mangle.
Du må bare oppgi i rulleteksten at Roberto skapte den.
-Aldri i livet. Jeg er Quico! -Jeg vil ikke diskutere det.
Si at jeg vil snakke med sjefen.
Jeg gjør ikke forretninger med klovner. Jeg vil ha sirkusdirektøren.
Men sirkusdirektøren vil ikke snakke med apene.
Sånn er det:
Hvis du ikke går med på Robertos vilkår, får du ikke lage program her.
Siste ord er ikke sagt. Advokatene mine og jeg går hardt ut mot dere.
Hardt? Så redd jeg blir...
-Tror du meg ikke? -Dra til helvete!
Be vaktene hente Marcos Barragán.
De følger deg ut.
Hva faen glor du på?
-Sikker på at du ikke vil ha en drink? -Nei takk.
Nå? Hva ville du fortelle?
Hva kan jeg si som du ikke allerede vet? Stemningen er ikke god lenger.
Det er bare kjefting, slåssing og sladder.
Det er bare en fase. Vi må alle gjennom den.
Jeg tror Marcos kommer til å roe seg.
Jeg tror ikke det.
Tjukken er fortsatt sint og har ikke tenkt å trekke søksmålet.
Tror du dette er slutten? Skal vi legge ned programmene?
Jeg vet ikke. Det er opp til deg.
Hva skal du gjøre?
Det vil vise seg i obduksjonen.
-Ha det gøy, sikkert. -Sikkert.
Chespiro, jeg elsker deg som faen.
Faen så mye. Jeg kommer til å være takknemlig livet ut.
Jeg vet at en smart mann ikke ville forlatt deg.
Men jeg er drittsekken, ikke sant?
Jeg er lei for det, bror. Jeg er ferdig her. Jeg har ikke...
Jeg blir med den andre drittsekken.
Vi får se hva slags tull vi kan finne på.
Det føles forferdelig.
-Og du brant deg på ryggen. -Ja, det var ikke morsomt.
Du er nydelig, mamma! Hvorfor har du pyntet deg?
Vi har 23 års bryllupsdag i dag. Vi skal ut og spise.
23 år, mamma? Det er mye!
-Gratulerer, mamma. -Takk.
Ikke sitt oppe for lenge. Gå og legg dere etter dette.
Ja, ja.
Hvis vi er heldige og...
Quico-spørsmålet. Dette er avgjørelsen fra forfatterforeningens advokat.
-Hva sier de? -Hva mener du?
Du skapte Quico. Vi har beviser.
Marcos signerte et dokument da vi inngikk avtalen.
-Det vet han. Han bare later som. -Du vant søksmålet.
Hva nå? Skal du saksøke?
Nei, det er ikke verdt det.
Jeg vil ikke bruke mer energi på det. La ham gjøre som han vil.
-For meg er det på tide med nye ting. -Jaså?
Det er flott. Fortell hva de nye tingene er.
Jeg vet ikke. Jeg har fortsatt mye tvil og stort press på meg.
Folk er avhengige av arbeidet mitt og at jeg skriver nye karakterer...
Nei, du skal gjøre din greie.
Ikke tenk på resten.
-Skål. -Sannelig. Skål.
Sen nå igjen?
Og du er opprørt nå igjen?
Du vet hvilken dag det er? Det er vår 23. bryllupsdag.
Og du lot meg sitte og vente.
Det er ikke rettferdig å redusere hele forholdet vårt til én dato.
-Det finnes viktigere ting. -Som hva da? Fortell.
Jobben. Menneskene.
Hvilke mennesker?
Jeg vet hvem som er viktigst.
Jeg har hatt den i over et år.
-Hva er det? -Den er ikke min.
Vi vet begge hvem sin den er. Den lå i kofferten din da du kom fra Chile.
Jeg prøvde å holde ut. Og jeg klarte det.
Jeg trodde Acapulco ville løse noe.
Men hvorfor? Hvorfor nå?
-Fordi jeg glemte bryllupsdagen vår? -Selvfølgelig ikke, Roberto!
Det handler om oppmerksomhet! Om å vise interesse!
Vi kan ikke fortsette å skjule dette. Det finnes ikke flere unnskyldninger.
Legg Margaritas behå og sakene dine i kofferten og kom deg ut!
Vi bestemte oss for å fortsette å prøve for noen måneder siden!
Jeg orker ikke mer.
Jeg er utslitt.
Jeg er utmattet.
Jeg er lei av at verden, og vi også, snurrer rundt deg!
Si meg en ting.
Og vær helt ærlig.
Er du lykkelig her?
Jeg ville samle dere fordi...
...alt er blitt vanskeligere, og pappa og jeg har bestemt oss for å skille oss.
Han skal ikke bo her lenger.
Er han sammen med Margarita?
Det er ikke Margarita som er problemet. Ikke jeg heller.
Problemet er at pappas verden er blitt større enn vi trodde.
Pappa er blitt en annen person.
Og han har andre behov nå. Det er alt.
Men det går bra.
Marce.
Jeg er lei for det.
ETT ÅR SENERE
Jeg skal skrive en sketsj som heter "Livet mitt er kaos".
Slutt å overreagere. Du har skilt deg, det er ikke verre.
Vi har alle vært gjennom det.
-Kjærligheten tar slutt. -Ja.
Men jeg er i et avgjørende øyeblikk i livet.
Jeg er forelsket i en annen kvinne, som en tenåring. Jeg er 50 år!
-Aracuanes. Jobber dere eller ikke? -Nei, señor. Nei, nei, nei!
Det stemmer!
-Hva er dette? -Jeg har snakket med Crispín.
-Crispín. Fra Aracuanes? -Ja, han med koppearr. Hør her.
Vi skal arrangere et treff med alle fra Aracuanes!
-Alle sammen? -Ja. Hele gjengen!
Han organiserer det med Porter, Adrián og alle!
-Flott. Når blir det? -30. august.
-Alle kommer til å se gamle ut. -Selvfølgelig, men bare de.
30. august.
Det var en av de morsomste periodene i livet mitt.
Vil dere ikke reise tilbake i tid?
Du har sett bedre dager. Ikke klag!
-Si det til ham, Paquito. -Jeg sier bare...
-Ja? -Hei, Horacio.
Graciela? Ja, Roberto er her.
-Kan jeg få snakke med ham? -Ja visst.
Det er Graciela.
Hei.
Takk for at du ringte.
-Vi kan ikke fortsette sånn. -Da slutter vi.
Hvordan?
Stopp meg.
-Hjelp meg å finne grunner til å bli. -Det er ikke det.
Du hadde mange grunner.
Barna dine.
Men du må ut for å skape livet ditt.
Jeg vil ikke ødelegge liv for å skape mitt.
Vi må alle ta ansvar for vårt eget.
Du og vi.
Gjør det du må.
Følg hjertet ditt.
Du skal få gjøre deg ferdig.
Hei.
-Gjemmer du deg, Roberto? -Har du lett etter meg?
I flere dager. Sjefen vil at du skal dra til Colombia.
De vil ha deg med i Solidaritetsparaden.
-Hva er det? -En innsamling for de fattige.
Du skal bare gå i paraden. Du og gruppen din.
-Hvorfor snakket de ikke med oss? -Hvordan skal jeg vite det?
-Jeg skal snakke med gruppen. Når? -30. august.
-Glem det. Jeg kan ikke. -Gi deg, Roberto. Sjefen sa ja.
-Nei, la meg snakke med Ernesto først. -Señor Figueras er ikke i Mexico.
Señor Figueras eier ikke tiden min.
Når begynte han å styre livet mitt?
For mange år siden. Har du ikke merket det?
-Jeg har blandede følelser, Horacio. -Jeg vet det, bror.
Jeg føler meg skyldig fordi... jeg vet at det vi gjør her, er bra.
Hør her, Bob...
Jeg snakker gjerne med deg, men jeg må skifte. Vi har bare 20 minutter.
Hør.
Folk venter på oss, Bob.
Vi ses senere.
Klar, señor?
Ikke helt. Men man bør holde humøret oppe i dårlig vær.
Ned?
Chapulín Colorado!
Takk!
VELKOMMEN, CHAVO DEL OCHO
Årets gjest er komikeren Chespirito, som har med seg alle i "Chavo del Ocho".
I gatene sto en folkemasse, som ifølge offisielle tall i Colombia
oversteg tre millioner.
-Tre millioner. Hørte dere det? -Pappa!
Se på ansiktet hans!
-Utrolig! -Han vet ikke hva han skal gjøre...
Jeg må ta kontroll over livet mitt igjen.
-Når mistet du den? -Jeg la ikke merke til det.
Jeg tok det steg for steg til jeg kom til et punkt
der jeg måtte ta kontroll over livet mitt igjen.
Og hvordan skal du gjøre det?
Rolig.
Fredelig.
Og med deg.
Det er på tide å bygge opp noe nytt.
Vil du at vi skal bygge noe nytt sammen?
Ja.
-Du må være villig til å binde deg. -Jeg vil ikke svikte noen.
Jeg elsker deg, Maggie.
Barna dine er veldig stolte av deg.
Jeg tok med denne til deg.
Hva er det?
"Med hjertet først."
Glem aldri det.
Ñeca...jeg husker fortsatt da du sa til meg...
Skomaker, bli ved din lest.
Ikke tenk så mye.
Og jeg trodde at jeg kunne få et enkelt liv.
Se på fotball på søndager.
Ha en familie.
Du har en familie.
Vet du hva jeg har lært?
Penger kommer og går.
Kjærligheten.
Prestisjen.
Aracuanes!
Men man får ikke tiden tilbake.
La dem jobbe, mens vi hviler.
Vi fortsetter å gå på apoteket og biljarden.
-Aracuanes, jobber dere eller ikke? -Nei, señor! Nei!
Derfor må man ta vare på minnene.
Og om noe fint skjer oss... er det bra å få noen til å le.
Noen som ble til flere millioner.
Dette er "Chavo del Ocho".
Spilt av Chespirito, superkomikeren!
"Supergeniene av det firkantede bord!"
Det beste og minst dårlige tv-programmet!
-Chapulín Colorado! -Chapulín Colorado?
Nå vet jeg at det ikke handlet om meg. Det handlet om oss alle.
-Hvordan går det? -Bra!
Skal vi ta det fra begynnelsen? Kom igjen.
Kom igjen! God morgen, folkens. God morgen.
Og selv om fremtiden er uklar...
Klar!
...har vi mennesker en fordel.
Vi kan snu det til vår fordel.
Alle historier har en begynnelse.
Men de har også en slutt.
Og med litt flaks har vi lært noe på veien.
Selv jeg, som er dum og klønete,
og som snubler om og om igjen.
Nå er jeg overbevist,
og jeg kjenner det i hjertet mitt.
For alle de menneskene var det verdt det.
For dem...var latteren verdifull.
CHESPIRITO IKKE HELT MED VILJE
Chespiritos programmer gikk uavbrutt i 50 år i mer enn 90 land
på 50 forskjellige språk.
Han skrev 690 tv-episoder, 20 filmer, tre teaterstykker,
tre såpeoperaer og tre bøker.
Chespirito skapte mer enn 100 rollefigurer
og nådde et publikum på mer enn en milliard mennesker verden over.
Liveopptredenene hans tiltrakk seg mer enn ni millioner mennesker.
ROBERTO GÓMEZ BOLAÑOS 21. FEBRUAR 1929 - 28. NOVEMBER 2014
For et herlig nabolag
Det er Chavos nabolag
Det er kanskje ikke mye verdt
Men det er helt herlig
Og så kom jeg til nabolaget.
Det må være El Chavo. Han slår meg alltid.
Det var ikke med vilje. Jeg snublet over lærer Langbein.
-Jeg heter Jirafales! -Ikke bli sint.
-Har du sett Florinda? -Hun krangler med Ramón.
Neste gang får du leke klovn foran bestemoren din!
Don Ramón, liker bestemoren din sirkus?
Ta den! Jeg slår deg ikke igjen, for bestemoren min var trapesartist.
-Hva er det, Chavo? -Faren din slo meg, Chilindrina!
Han er nervøs fordi heksa i nr. 71 ikke lar ham være i fred.
Jeg er så glad for at jeg fant deg, don Ramón!
Unnskyld, sa vennen min, og gikk for å ta en kaffe.
Tekst: Marita Langelo Iyuno