Aš tave myliu.
- Nesu jų matęs. - Jie ne jūsų?
- Ne. - Iš kur juos gavote?
Kaltinti? Nežinau.
SAVANA POLICIJA
Gerai. Nėra čia ką žiūrėti. Pasitraukit nuo gatvės. Traukitės.
Čia – saugi erdvė, Zakai. Kalbėk atvirai.
Ką pameni apie tą naktį?
Šį bei tą.
Lyg scenas iš skirtingų filmų.
Supranti, kodėl esi čia, tiesa?
Padėjai įsibrovėlei apsigyventi tavo namų sienose.
Ir sodo žirklėmis padūrei savo tėtį.
Taip. Nežinau, kas man nutiko, bliamba.
Tai – geras ženklas.
Patyrei disociaciją, o dabar esi sumišęs, nes grįžti į normalią būseną.
Taigi, kada galėsiu vykti namo?
- Tai gali užtrukti. - Rimtai?
Nes kalbi, lyg tai suknistai paprasta.
„Tai – geras ženklas.“
Aš „tik grįžtu į normalią būseną“.
„Būk tokiu žmogumi, kokiu nori tapti, Zakai.
Būk tokiu žmogumi, kokiu nori tapti.“
Aš taip nesakiau.
Aš turėčiau kalbėti atvirai.
O tu gali ten sėdėti ir malti kokį tik nori šūdą.
Kaip man gauti tavo darbą?
Atsiprašau. Labai atsiprašau.
Nežinau, kas dedasi.
Neatsiprašinėk.
Tai juk… Tai – procesas, aišku?
Pamažu vėl imsi jaustis savimi, Zakai.
Taip, kuriuo „savimi“?
Gal išgertum su manim?
Pameni, kad nebegeriu?
Šią savaitę, prieš šešiolika metų, pasirašėme šio namo pirkimo sutartį.
- Tu buvai septynis mėnesius nėščia. - Aštuonis.
Aštuonis mėnesius nėščia.
Taip. Man buvo taip nepatogu.
Buvo taip karšta.
Palikome Nat su aukle.
Susėdome ant šių grindų ir laukėme, kol atvažiuos perkraustytojai.
Taip, o jie neatvažiavo.
Atvažiavo, į Vest Džounso g. 812…
- Taip. - …Čarlstone.
Norėjau juos nudėti.
O gerti teturėjome Nat sulčių pakuotes, beprotiškai įkaitusias mašinoje.
Bet tos apelsinų sultys buvo geriausia, ką esu gėręs.
Nori valgyt?
Ne, einu maudytis.
PAGAL DŽONO D. MAKDONALDO ROMANĄ „THE EXECUTIONERS“
PAREMTA „CAPE FEAR“ FILMAIS, VESLIO STRIKO IR DŽEIMSO R. VEBO SCENARIJAIS
4 KAMERA – BASEINAS 3.23 VAL.
1 KAMERA – TERASA 3.24 VAL.
Kad ir kas jis, žinojo, jog turėjot antrą kamerą.
„Kad ir kas jis“? Mes žinom, kas jis.
Neišleiskit baseino vandens, kol jo neištyrėme, gerai?
- Taip, gerai. - Ir nevažiuokit iš miesto.
Ar namuose turite ginklų?
Kodėl klausiate mūsų?
Atleiskit, bet aš turiu paklausti…
Kodėl nevažiuojat į nuovadą ir jo neapklausiat?
Jei būtumėt jį stebėję, kaip prašiau, gal dabar mano draugas būtų gyvas.
Krūtinėje rastos devynių mm kalibro kulkos.
- Aš… - …gal pamenate
dar kokių detalių?
Taip, čia Džordžija. Turiu ginklų.
Turite devynių mm kalibro ginklą?
Taip.
Atleiskit, kad klausiu, bet ar galėčiau jį pamatyti?
- Luktelkit. - Ar sutiktumėte
- vykti į nuovadą parašyti pareiškimą? - Taip, žinoma, būtinai.
Taip, ir kitas…
Štai „Springfield Echelon“.
Patenkinti?
Kada paskutinį kartą juo šaudėte?
Jau senokai. Taip.
Tiesiog turime patikrinti.
Taip.
Tikrai užjaučiu jus dėl draugo.
Ačiū, Tomai.
Taip, žinoma, jokių problemų.
Laikau.
Buvai atidariusi seifą?
Ginklų seifą? Ne. Kodėl?
Mano „Glock“ buvo užtaisytas, ir trūksta trijų kulkų.
Kažkas juo šaudė. Nežinau, kada ar kas.
Juk Maksas negalėjo tavo ginklu nužudyti Rėjaus, ar ne?
Ar ne?
Kas?
- Ne. - Ačiū, pareigūne.
- Nereikia. Ne. - Eik šikt.
- Baik! Stok. - Tu kalės vaike! Tu…
Kas, po velnių, dedasi šiame rajone?
Jėzau, pareigūne.
Žinot, kad kažkas įsilaužė į mano namus?
- Žinai, ką padarei. - Baik.
- Žinai, ką padarei. - Šito jis ir nori.
Bet jis nieko nepavogė. Tik paliko man radinį.
Ir, galbūt, radinį kažkam kitam, nežinau.
Farai tą aiškinasi.
Prokurore.
Ar mūsų įsilaužėlis ir jūsų namuose kai ką paliko?
- Tu grįši į kalėjimą, Maksai. - Pasodinai mane už tai, ką ji padarė.
Dabar tavo eilė, suski!
Viso. Dėkui, pareigūne.
Natali, tai tik klausimas.
Kaip aš atidaryčiau tavo seifą? Aš net nežinau kodo.
Girdėjai, kaip apačioje pasakiau jį mamai.
Ko mane užsipuolėt?
Natali, atleisk. Tai tik labai svarbu, širdele.
Jei ką nors žinai, privalai mums pasakyti.
Nežinau.
Natali. Eikš.
Viskas gerai.
Klausyk, susikrauk daiktus. Gali grįžti pas Polą.
Gerai?
Reikia manyti, kad jis kažkaip gavo šį ginklą ir bando mus pakišti.
Turiu juo atsikratyti.
Klausyk, kad ir ką jis sumanė, turime užkirsti tam kelią.
Šūdas.
- Ana. - Ką?
Turėtum pakalbėti su tėvu.
Tėti?
Sveika! Užeik.
Tu apkvaitęs?
Tikrai apkvaitęs.
Ne, tik geriu savo vaistus kaip geras berniukas.
Pažiūrėk.
Dieve.
Tas šunsnukis išdygo iš niekur.
Minėjom, kad jis turi šunį. Sakei, kad susitvarkysi.
Taip, širdingai dėkoju už užuojautą, Ane.
Ir ačiū, kad pakvietei mane į savo šeimos glėbį.
Šešeri metai be kvaišalų, šešeri metai be nusikaltimų, be alkoholio.
Beveik nerūkiau.
Nes vyliausi, kad vieną dieną
galėsiu su anūkais pažiūrėti animacinį filmą. Bet ne…
Tėti…
Ne, paskambini ir sudaužai tas viltis.
Tėti, turi dingti iš miesto. Dabar.
- Eik šikt. - Ne, pats eik šikt.
Privalai vykti. Išvyk.
Ir kaip ilgai turėsiu būti išvykęs?
Pusmetį, metus. Nežinau.
Tik pradink. Šitą tu puikiai sugebi. Tik…
Gerai jau.
Man reikės maisto, reikės pastogės.
Man reikės transporto.
Man reikės vaistų.
Ir dar man reikės…
Kiek?
100 000 dolerių.
Tu kalės vaike.
Arba galiu čia prigult ir laižytis žaizdas, kol pasirodys policija.
Šito iš tiesų ir siekei, ar ne?
Aš tau nerūpiu. Tau nerūpi mano vaikai.
Pati man paskambinai, pameni?
Taip, suklydau.
- Ane! - Ką?
Žinai tą mėšlą, kurio manyje nekenti?
Tu nesi mamytės dukrelė.
Esi kaip iš akies luptas aš.
Tu – mano.
100 000 dol. už tai, kad amžiams dingtum iš mano gyvenimo – puikus sandoris.
„MELISA IR ADAMAS“ ATIDARYMAS JAU GREITAI
Taip, pastumkit tuos stalus toliau vienas nuo kito. Tuos.
Gerai? Žmonėms reikia erdvės, kad patogiai jaustųsi.
„Marqués de Riscal“, šitas – geriausias.
Gerai.
Paragausiu persikų burbono.
Dėkoju, pone.
Labas, Natali, kaip tu?
Jėzau, tas radinys jūsų kieme.
Kokia beprotybė? Tau turbūt sunku.
Jie mano, kad tu nužudei Rėjų su jų ginklu.
Su tuo, kurį vežiausi į Šiaurės Karoliną.
Pala. Tu turėjai ginklą. Kodėl?
Ar nužudei jį?
Ar buvau pradingęs tau iš akių?
Mašinoje užmigau.
Mašinoje?
Ar jį nužudė Šiaurės Karolinoje?
Jie nežino, bet…
Klausyk.
Jei būčiau jį nušovęs, būtum tai girdėjusi.
Negaliu nė įsivaizduoti, kokia sutrikusi esi dabar,
kai dedasi tokie dalykai.
Bet neleisk, kad tai iš mūsų atimtų, ką turime.
Pasitikėjimą, ryšį.
Kraują, Natali.
Atsakyk į mano klausimą.
Ar tu nužudei Rėjų? Nes jei ne, tada kas nužudė?
Jie padarytų bet ką, kad grąžintų mane į kalėjimą.
Sakai, kad mano mama ir Tomas nužudė Rėjų,
tik tam, kad tave pakištų?
Aš tuo netikiu.
Pasakiau jiems, kad esu tavo sesuo.
Žinojai, kad Maksas galbūt ir mano tėtis?
O kas čia tokio? Juk neužstačiau tau vaiko, ar ne?
Kartu su Maksu vykiau į Šiaurės Karoliną.
Ir nežinau, kaip, bet, manau, jis ten kažką nužudė.
Nežinau, ką daryti.
Pasakyk man, ką jis ketina daryti toliau, nes aš tik…
Pala, kur jūs važiavot?
Prie upės, ten, kur jis užaugo.
Jis nusivežė ten tave?
Nevėja, žinau, kad jis liepė tau taip elgtis.
Taigi, jei gali tai pripažinti, visa tai baigsis…
Jei aš tavo atsarginis planas, tau šakės.
Mano tėvai teisininkai.
Jie gali padėti tave ištraukti.
Esi nepilnametė, kuria manipuliavo.
Ir, manau, kad galbūt, kažkur giliai širdy, aš tau rūpiu, tad…
Prašau, padėk man.
Manai, kad tu jam rūpi?
Ne, tu tesi maža žiurkytė,
su kuria jis pažais prieš nudėdamas.
Tad velniop tave ir velniop tavo tėvus.
Tebūnie.
Velniop tave.
Pavydi kale.
Užjaučiu, kad tavo tėvas tavim pasinaudojo ir numetė čia.
Turbūt turi jam pačiulpt, kad jis tau paskambintų…
Užsičiaupk, bliamba, tu sumauta kale!
Aš nudėsiu tave, bliamba.
Dieve, vaizdas bus nuostabus.
Jis sudraskys jus į gabalus, bliamba!
Gabalėlis po gabalėlio! Sušikta kale.
Dvi dienos po to, kai jį paleido.
Taip, gerai pamenu tą dieną.
Nemanau, kad po to bent dieną…
Nemačiau jo veido.
Labai užjaučiu.
Nereikėjo man jo įtraukti į šį reikalą.
Aš įsileidau vilką.
Tu dėl to nekalta.
Jis žino, kad mes juo domėjomės.
Mes – kitas jo taikinys.
Kai kalbėjau su Rėjumi paskutinį kartą, jis bandė,
nežinau, ryšys buvo prastas.
Bet, tikriausiai, jis kažką išsiaiškino ir dėl to buvo nužudytas.
Pala, Rėjus turėjo į Šiaurės Karoliną vežtis ir darbinį telefoną.
Vietos nustatymas nebuvo įjungtas. Aš jau patikrinau.
Negalime susekti, kur jis važiavo.
Pala, čia jo kompiuteris?
RĖJUS ROLINSAS
- Suvesk slaptažodį. - Gerai.
Gerai, patikrink „iCloud“.
Jei jis ką nors rado, bus nufotografavęs.
- Ką man daryti? - Duokš.
Čia – paskutinės jo darytos nuotraukos?
Taip. Gerai.
„GALILĖJA“
Kur Rėjus jas rado?
LEDAI
Ar Maksas Keidis turi persekiotoją?
Tai Kristal.
Jo netikra sesuo. Ji sekioja jį nuo tada, kai jis išėjo į laisvę.
Ji viską nufotografavo.
Rėjus rado šias nuotraukas, o Maksas dėl to jį nužudė.
Žinau, kad to nepakaks nuteisti, bet pakaks pradėti tyrimą.
Turime nuotraukų, kuriose Maksas kalba su mergina,
- kurios jis teigė nepažįstąs. - Taip.
Matosi, kaip jis stebi mūsų namus.
Ar jis negyvena toj gatvėj?
Na…
Jis įsikraustė kitapus mūsų, Grėjau, nes mus persekioja.
Tai – ne įrodymai. Esate teisininkai. Žinote tai.
Atleisk. Kokio dar įrodymo tu ieškai?
Baseine plūduriuojančių mūsų lavonų? Ar to pakaktų?
Ar pakaktų tokio įrodymo?
Klausykit, man gana sunku suprasti šią situaciją tarp jūsų ir Keidžio.
- Dieve. - Kasdien iškyla nauja velniava.
- Taip. - Žinot tipą, vardu Oliveris Peinas?
- Prisistato „Oliu“? - Kas?
Jis šiandien čia užsuko, pamatęs tave per žinias.
Sakė, kad grasinai jį nužudyti, kai jis netyčia užėjo į tavo kiemą.
Tipas, kurį radau įsibrovusį?
Tipas, kuris maudėsi mano suknistame baseine?
Turiu teisę ginti namus, Grėjau. Kodėl išvis apie tai kalbam?
Čia ne tavo namai.
- Nieko apie tai nežinojai? - Gerai,
- viskas ne taip, kaip atrodo. - Sakyk, kaip atrodo.
Grėjau, pažįsti mane.
Kodėl melavai apie „Glock“?
Mums perdavei 9 mm kalibro „Springfield“,
bet, pasak dokumentų,
2017 m. Garden Sityje iš prekeivio pirkai 9 mm kalibro „Glock“.
Ne, žinau. Jo skiltuvas jau seniai sulūžo.
Nupjoviau vamzdį, išardžiau jį dalimis ir išmečiau.
Gerai.
Žinot, ką padarykim?
Raskime atokią vietelę ir ten pakalbėkime.
Nori mus apklausti?
Ne…
- Noriu atmesti kai kurias versijas. - Ne, Grėjau…
Tomai, turime atmesti kai kurias versijas.
Ką gi, manau, turėtum susitikti su mūsų advokatu.
- Eime. - Taip.
Tomai, ar esi susijęs su Rėjaus Rolinso nužudymu?
Jėzau, seni.
- Gal juokauji? - Tomai.
- Manai, nužudžiau šeimos draugą? - Tomai.
Pala, ne.
Manai, leisčiau septyniolikmetei dukrai…
Tomai, pakaks. Eime.
…rasti jo kūno dalis, plūduriuojančias mano suknistame baseine?
Nejau tiki, kad tai išvis įmanoma, Grėjau?
Kur tas ginklas, Tomai?
PRO ŠIAS DURIS ŽENGIA GERIAUSI PASAULIO PAREIGŪNAI
Kas per šūdas? Ginklas? Įrašas? Ką dar jie turi?
- Koks ten išvis įrašas, bliamba? - Jame matėsi tas įsibrovėlis.
O tu, ką, nusekei jį į barą ir sumalei į miltus?
- Kada tai nutiko? - Prašau, dar ir tu netardyk.
Kaip tavo tėvas? Atidavei jam pinigus?
Tam prireiks kelių dienų.
- Velnias! - Klausyk, nusiramink.
Jei 9 mm kalibro ginklas yra viskas, ką jie prieš mus turi, mes saugūs.
Taip, „jei“. Turim sužinoti, ką planuoja Maksas.
…kur šį rytą jų baseine buvo rastos Rėjaus Rolinso kūno dalys.
Jie žino, kad seniau jis turėjo kitą „Glock“.
Devynių mm kalibro.
Ginklas registruotas, bet jis seniai jį išmetė.
Daugiau nieko. Nieko, ką žinotume,
bet, pakalbėjus su Greisonu, tapo aišku, kad jie įtaria Tomą.
Aš keblioj padėty, Ana. Esu jo partneris.
Mane gali apkaltinti prisidėjus, kviesti liudyti.
- Dėl ko? Jis nieko nepadarė. - Suprantu, bet turiu…
Kodėl nuotraukoje bučiuojiesi su Maksu?
Ką čia kalbi?
Kas čia, po velnių?
Maksas…
Maksas bandė mane pabučiuoti, kai siekėm išlaisvinti Rubeną,
o aš jį atstūmiau.
Kas ten nutiko, iš tiesų?
Jis prie manęs priekabiavo.
Atleisk. Turėjau tau pasakyti, bet gal dabar galim kurti strategiją?
„Pasodinai mane už tai, ką ji padarė.“ Makso žodžiai. Ką tu padarei?
- Natali? - Namas saugus.
Ką veiki namie? Turėjai likti pas Polą.
Kas čia vyksta? Ar ilgai tie žmonės ir farai stovės lauke?
Nat, klausyk, farai mano, kad aš susijęs su Rėjaus nužudymu.
Aišku, aš nesusijęs, tad viskas bus gerai.
Tik noriu, kad būtum pasiruošusi.
Kam pasiruošusi? Tave gali suimti?
Ne, bent jau be jokių įkalčių.
Ar todėl klausei apie ginklą?
O kas dėl ginklo?
Melavau jums. Aš tik…
Aš tik bandžiau išsiaiškinti, ką jis žino. Atsiprašau.
Ką čia kalbi?
Ginklą pasiėmiau aš.
Savanos policija.
Čia detektyvas Parkas. Atidarykite duris, Tomai.
Kur pasiėmei ginklą?
- Į Šiaurės Karoliną. - Kodėl?
Vykau su Maksu. Aš tik…
Pasiėmiau ginklą apsaugai.
Tomai, daryk sumautas duris.
Ar buvai ten vakar, kaip ir Rėjus?
- Rėjus? - Ir turėjai ginklą?
Gerai. Ar išleidai jį iš akių? Ar ginklas buvo Makso rankose?
- Ne, nežinau, tėti. - Ar ginklas buvo Makso rankose?
- Nat, privalai… - Jis buvo krepšyje,
ir aš… bet vienu metu aš užmigau.
Neversk mūsų naudoti jėgą, Tomai.
Pala, tėti. Prašau, aš…
Gerai. Viskas bus gerai.
Niekam nieko nepasakok, aišku?
Esate suimamas už Rėjaus Rolinso nužudymą.
Remiantis kokiais įrodymais? Kas pasikeitė?
Kas pasikeitė nuo šios popietės?
Jėzau, Tomai, jis sužinojo, kad ruošiesi pakišti Keidį, ir dėl to jį nužudei.
Pala, iš kur tai ištraukėt? Kur gavote šią informaciją?
Nagi, Ane, žinai, kaip tai veikia.
Lik čia, gerai? Tik palauk čia.
Jums nederėjo jo suimti matant dukrai.
Jums paprašius, jis pats būtų atvykęs į nuovadą.
Tai nesąmonė.
Tomai, paskambinsiu Džaredui, gerai? Susitiksim su tavimi ten.
Kaltinimas nepagrįstas. Mes tave ištrauksim.
Eikš, eime vidun.
Advokatė Ana Bouden, licencijos nr. 54481,
skambinu patvirtinti susitikimą su klientu Tomu Boudenu, registracijos nr. M67052.
NOA 10 KANALAS. DABAR.
Galime įrodyti, kad Tomas Boudenas ruošėsi apkaltinti mūsų klientą narkotikų laikymu.
Deja, Rėjus Rolinsas sužinojo apie šį planą,
ir Tomas Boudenas šaltakraujiškai jį nužudė,
ketindamas mano klientą apkaltinti ir šiuo nusikaltimu.
Ir galite tai įrodyti?
Taip, tiesiai iš pirmų lūpų.
NAUJAUSIOS ŽINIOS IŠSKIRTINIS MAKSO KEIDŽIO INTERVIU
Mano žentas ketino melagingai apkaltint Maksą, ir aš jam padėjau.
Kodėl? Nes esu kvailas senis,
kuris tenorėjo vėl pamatyti anūkus, toks buvo susitarimas.
O tas Rėjus Rolinsas…
Viskas gerai. Viskas gerai.
Nežinau, kodėl…
Klausykit, myliu savo dukrą Aną ir dėl jos padaryčiau viską.
Ką gi, Tomas ir Ana Boudenai gyveno privilegijuotą gyvenimą.
Sukurtą mano vargo, mano kančios sąskaita.
Bet jie nėra ir niekad nebuvo geri žmonės, kokiais dedasi.
Tai – Tomo Boudeno rankų darbas. Pažvelkit.
Prieikit arčiau. Priartinkit kamerą. Priartinkit.
Arčiau. Matote?
Tai – Tomo Boudeno darbas, girdit?
Bet pagaliau tiesa aiškėja.
Be abejo. Teisingumas bus įvykdytas.
Užsiregistravau kaip tavo advokatė.
Tik laiko klausimas, kada išaiškės interesų konfliktas, bet norėjau pakalbėt.
Mano tėvas kalbėjo su farais ir papasakojo tą pačią versiją.
Turbūt todėl tave ir suėmė.
Prašau, kalbėk su manim. Gerai?
Man reikia pagalbos. Turiu išsiaiškinti, ką darysim.
Ar Natali – Makso dukra?
Nežinau.
Ar judu dulkinotės?
Sakiau, nežinau. Aš…
Ką tai reiškia? „Nežinau.“ Kaip gali nežinoti, po velnių?
- Nes nežinau. - Nemeluok man.
Aš tau nemeluoju. Aš nežinau.
Nuslėpei tikrąją priežastį, kodėl jis į mus nusitaikė.
Jei būčiau žinojęs, gal būtume galėję ką nors padaryti…
Ne, mes nieko nebūtume padarę. Mes…
O tu privertei mane kartu su tavim rengti prieš jį sąmokslą.
- Priverčiau? - „Pasodinai mane už tai, ką ji padarė.“
Tu manipuliavai manimi. Privertei mane.
Mes pasodinome Maksą į kalėjimą, kad tau nereikėtų su juo susidurti.
Neverčiau tavęs nieko daryti. Norėjai jį pasodinti tiek pat, kiek ir aš.
Kaip ilgai ketinai tai nuo manęs slėpti?
Ko siekei?
- Stebėti, kaip viskas klostysis? - Ne, prisiekiu,
- viskas daug sudėtingiau. - Tai apšviesk mane!
Liaukis, Tomai. Juk pažįsti mane.
Ar tikrai?
Kiek metų tai nuo manęs slėpei, bliamba?
Kas tu iš tiesų, po galais?
Aš čia, kovoju dėl tavęs. Kovoju dėl mudviejų.
Dėl mudviejų?
Mudviejų nėra.
Šitai? Tai – niekas.
Tomai. Klausyk, nurimk.
Ištrauksiu tave iš areštinės, tada mudu tai aptarsim,
- gerai? - Daryk, ką tau reikia, bliamba.
Tik…
palik mane ramybėj.
Šito jis ir siekia.
Mama.
Labas.
Prašau, tik grįžk į savo kambarį.
Pažvelk į mane.
- Tiesiog grįžk į kambarį. - Mama.
Išvirsiu tau kavos.
Ką Maksas Keidis tau padarė?
Tokia buvau labai ilgą laiką.
Man vis užtemdavo sąmonė.
Iš pradžių keletui valandų, vėliau…
visai nakčiai, o tada…
visam savaitgaliui.
Kai susipažinau su Maksu, jis buvo išvaizdus verslininkas,
kuriam reikėjo pakalbėti su policija, nes dingo jo žmona,
o aš buvau tikra vaikščiojanti nelaimė.
Primenu, tai vyko dar neatsiradus jo žmonos kūnui.
Žinai, jis manė, kad ji tiesiog jį paliko, aš irgi maniau tą patį, ir buvau…
vis dar susižadėjusi su Polu, bet tarp mūsų…
Taip.
Susitikome išgerti.
Išgėriau vieną taurę, tada dvi, tada…
Ar jis…
Ne. Aš ne…
nežinau, kas tą naktį nutiko, bet…
taip jau buvo nutikę su kitais vyrais,
dėl to jaučiau dar didesnę gėdą.
O tada buvo rastas Makso žmonos kūnas.
Ir kai sužinojau, kad laukiuosi, aš nežinojau, ar kūdikis Polo…
ar jo.
Viskas gerai, mama.
Tu nekalta dėl to, kas nutiko.
Aš nežinau.
Nežinau, kas tą naktį nutiko, bet žinau, kas galėjo nutikti,
ir labai stengiausi tą gėdą užkasti giliai savyje.
Mečiau gerti.
Ištekėjau už gero vyro.
Ir suteikiau gerą gyvenimą tau, savo dukrai.
O tada giliai užkasiau Maksą Keidį.
Bet nepakankamai giliai.
Kaip suprasti, „užkasei“?
Viskas gerai.
Rasime išeitį. Aš tau padėsiu.
Ne. Tai, kaip jis su mumis elgiasi, teikia jo gyvenimui prasmę.
Jis nesiliaus, kol būsime gyvi.
Arba kol gyvas bus jis.
Manau, turėtum pamiegoti.
Labai atsiprašau.
Viskas gerai.
Tiesiog prigulk, mama.
Viskas gerai.
Aš taip jūsų pasiilgau.
Natali, ką čia veiki?
Tu manimi pasinaudojai, bliamba.
Ne.
Aš nesinaudojau tavimi.
Tu man labai patinki. Labai.
Tik noriu tau padėti būti tuo, kuo esi.
Aš tau rūpiu?
Taip. Labai rūpi.
Tada eik ir pasakyk tiesą.
Pasakyk farams, kad mano tėtis nenužudė Rėjaus.
Kokią tiesą?
Tą tiesą.
Taip, klausyk, apie savo mylimus žmones daug ką sužinosi.
Skaudžių dalykų, Natali.
Dalykų, kurių mieliau nežinotum.
Ir prireiks laiko.
Laiko
išties suprasti,
kas dedasi tau ir jiems…
Bet visuomet turėsi mane.
Visada būsiu tavo pusėje.
Eik šikt, netikiu nė vienu žodžiu.
Ir manau, kad nusipelnei visko, kas tau nutiko.
- Gerai. - Visko!
- Nurimk. - Eik velniop. Pasakyk tiesą.
Atiduok ginklą.
Nebūk vaikas.
- Nuleisk ginklą. - Nesiartink.
Pajudėk ir nušausiu tave, bliamba! Nesiartink!
Tu nežinai, kaip juo naudotis.
Atsiknisk.
Jis gali tave sužeisti, girdi?
Pasakyk tiesą.
Pažiūrėk į savo rankas. Jos dreba.
Mano meile, tu negali to padaryti.
O gal ir gali mane nušauti.
Galbūt gali. Tai viską ištaisys.
Savigyna.
- Esu suaugęs vyras. Tu – vaikas. - Užsičiaupk.
- Išsisuksi. - Nutilk.
Taip, o aš dingsiu.
O tu toliau gyvensi su savo prakeiktu ištižėliu tėvu
- ir siaubūne motina. - Nekenčiu tavęs.
Taikykis čia. Taip, štai čia.
- Pirmyn, bliamba. Šauk. - Užsičiaupk.
- Nutilk. - Pirmyn. Pirmyn, bliamba. Šauk.
- Nutilk! - Šauk.
- Ar turėsiu maldauti? Šauk! - Baik!
Šūdas.
- Ne. Ne, Natali… - Ponia.
Ne.
- Mama? - Ne. Natali!
Ponia, aš jus suimsiu.
Prašau, praleiskite.
Kas nutiko, mažute? Kas nutiko?
Aš prašoviau.
Ne.
Atleisk.
Ne.
Neišsivežkite jos! Prašau, ne.
Šoviau aš. Pažvelkit į mane. Aš šoviau.
Natali.
Myliu tave, mažute, girdi? Tau nieko nenutiks.
Natali!
Jums pasisekė, kad likote gyvas. Kulka nepažeidė jokių svarbių organų.
- Turite lankytoją. - Ką?
Atėjo jūsų sesuo Kristal.
Ką?
Ką tu čia veiki?
Nori užbaigti tai, ką pradėjo mūsų dukra?
Kur jie išsivežė mūsų mergaitę?
Spėju, į nepilnamečių pataisos namus. Šūdas.
Kaip gaila.
Pasakysim, kad šoviau aš.
Gerai? Į tave šoviau aš.
Tu nesupranti.
Natali tave rado. Aš sėsiu į kalėjimą, gerai?
- Akis už akį. - Ana…
Nustok. Klausyk, padarysiu, ką tik norėsi.
Šito aš ir norėjau.
Kad tu pajustum būtent tai.
Pajustum, kaip tavo šeima yra išdraskoma.
Sugniuždyta.
Uždaryta į narvą.
Kaip iš tavęs atima vaikus.
Tai…
Aš iš tavęs neatėmiau sūnaus.
Tu pats nužudei savo žmoną ir sūnų.
Tu pats sunaikinai savo šeimą, ne aš.
Pažiūrėk, kaip tave veikia nedidelis spaudimas.
Aš užmušiu tave. Sunaikinsiu tave. Ar supranti?
Nudėsiu tave.
Apsauga.
Gerai, Ana, pirmyn. Bandyk suprasti, kas dabar vyksta tavo gyvenime.
Dievas pasirenka tinkamiausią metą.
GAUTI INFORMACIJĄ
IEŠKOTI 34.33817*N
BAIMĖS KYŠULIO UPĖ
NESENIAI PERŽIŪRĖTA – Š. KAROLINA
MARŠRUTAS SAVANA, DŽORDŽ. – BAIMĖS KYŠULIO UPĖ
Tropinė audra „Veslis“ virto uraganu „Vesliu“
ir jis vis stiprėja keliaudamas per Atlantą.
Būkite budrūs, o mes ir toliau stebėsime situaciją.
Išvertė Raimonda Girnytė