Ще пия още едно.
Благодаря.
Приятелят ви вече плати.
Кой?
Какво?
Обвиняем и прокурор се срещат в бар.
Членуваш тук?
Бяха така добри да подновят членството ми след 17 години.
Искаш ли компания, Том? Може ли да ти викам така?
- Тъкмо си тръгвах. - Добре.
Какво подаде на сина ми?
- Какво? - Оня ден.
Само не ме лъжи. Видях те на камерата, какво му подаде?
Нищо не съм му давал, той ми даде ето това.
Зак е сънувал сина ми, нероденото ми дете Адам.
Ето как е изглеждал в съня му.
Прекрасна рисунка.
Защо ще ти казва това?
- Защо те е заговорил? - Не знам.
Понякога се общува по-лесно с непознати, отколкото с родител.
Стори ми се, че Зак…
Нуждае се от баща, Том.
Не познаваш сина ми.
Така е, напълно си прав. Ти си бащата.
Няма спор. Просто ми се иска да бях станал баща.
Това ме кара да мисля
за моето момче, за Адам.
Бих направил всичко
да видя сина си поне за миг.
Бих минал през огън, бих търпял болка.
Само за миг да го зърна.
И той да ме види.
Но какво разбирам аз? Извинявай, подпийнал съм.
Благодаря.
Лека нощ, господин прокурор.
НОА: ОБЖАЛВАНЕТО НА РАМИРЕС Е ОТХВЪРЛЕНО
Да му се не види!
Какво искаш?
Тук ли живееш?
Макс Кейди не е тук.
Не се появява насам, върви си.
Хайде.
Не знам къде е, не идвай тук.
Какво разбират те от любов, скъпи?
Какво разбират те от любов?
Дрънченето на кучешки нашийник е на място тук.
ПО РОМАНА THE EXECUTIONERS НА ДЖОН Д. МАКДОНАЛД
ПО ФИЛМА "НОС СТРАХ" СЦЕНАРИСТИ УЕСЛИ СТРИК И ДЖЕЙМС Р. УЕБ
- Защо ти правиш кафе? - Нейното е жива вода.
Защото закъснявам.
Тръгваш ли? Щеше да ме караш на тренировка и да ми дадеш да кормувам.
Трябва да натрупам часове за шофьорската книжка.
Миличка, не мога, съжалявам. Отиваме да видим Рубен.
Все имаш нещо.
Добро утро, Рей.
- Ти ли го направи? - Да.
Не че не предпочитам кафето на жена ми.
Зак, д-р Карлайл скоро ще е тук! Дано се обличаш!
- Днес няма как да се включа в сеанса. - Нищо.
Поредното обещание, което няма да спази.
Книжката.
- После да ти дам да караш? - Не, ангажиментът не е твой.
- Не бъди под чехъл. - Моля?
Нат! Не говори така на баща си.
- На кой от двамата? Том или Пол? - Мери си приказките.
Искаш ме идеална, че да не ти създавам грижи.
До гуша ми дойде.
Няма по-страшно нещо от 17-годишна без книжка.
Да вървим на по-спокойно място, в затвора примерно.
Край.
Отказвам се.
Недей, имаме още лостове за въздействие. Ще притиснем губернатора да отложи.
Още една пресконференция ли?
- На никого не му дреме, стига вече. - Съдията е благосклонен.
Ако намерим нови доказателства, които да променят присъдата…
И къде ще ги намерим в следващите две седмици?
Ще разпитаме пак Уорън Пит.
- Да напомня ли защо му викат Усмивкото? - Усмихва се, докато те коли.
Бил е там, когато са простреляли Мая Кук.
Знае, че си невинен, видял е Андре Кинг да стреля.
- Ще го обвинят в съучастие. - Рубен.
Ще направя всичко възможно да те спася, дори да не искаш.
- Ще го накарам да проговори. - Добре.
Миналата седмица дадох на Зак упражнения за регулиране на емоциите.
Но понякога невербалното изразяване е по-лесно.
Също така отново изразява желание да се свърже със София.
Но говорихме защо не бива да го прави.
Д-р Карлайл, моите уважения, но Зак осъзнава грешката си.
Затова са сеансите вече колко месеца - да превъзмогне случката.
Само че не виждам напредък в тази посока.
А ако не гледаме на хората като на проблем за разрешаване?
Целта на терапията е да има подобрение.
Том…
Да.
Зак ми сподели,
че като сте били на неговата възраст, по-големият ви брат е загинал
в катастрофа.
Какво общо има това?
Може да поговорим за това заедно.
Със Зак.
Помощта ви е ценна.
Но познавам сина си
и той не приема това сериозно, защото не ви счита за авторитет.
Ще се наложи да си намерим нов терапевт.
Благодаря все пак.
Добро хващане.
Не очаквах да те видя пак.
- Накъде си тръгнала? - Ще си правя нов татус.
Искаш ли с мен да ми държиш ръката? Да ме цункаш, ако боли?
- Как успя да пропуснеш? - Кали, само тренировка е.
Леле, приятелката ти е огън. До скоро.
- Да идем в истинско студио. - Не бъди глезла.
Това тук работи временно.
Здрасти!
Виж какво си водя.
Знаех, че ще се върнеш.
- Какво ще правим на приятелката ти? - Нат иска пиърсинг на зърната.
Шегува се, тук съм само за морална подкрепа.
Кой се шегува?
Не искаш той да го прави ли? Затова ли?
Не е смешно, ще чакам отвън.
Моите ги дупчих.
Болката е остра, после усещаш прилив на ендорфини
и получаваш голяма тръпка.
Чувстваш се жива.
- Мама ще ме убие. - Нали ми имаш доверие?
- Заклеваш ли се, че знаеш какво правиш? - Да, ще съм внимателна.
Освен ако не искаш грубо.
Само на лявото.
Ще си яка с продупчено зърно.
Дръж го да не мърда.
Добре.
Брой.
Три.
Две.
Ужас!
Боже мой.
Смелото ми момиче.
Момент!
Господин Пит. Усмивкото, нали? Аз съм Ана Боудън, адвокат съм.
- Съжалявам, не е удобно. - Ще ви отнема само минутка.
Може да получите обезщетение
срещу неправомерните действия на полицията в Савана.
- Сериозно? - Да.
Ами влизайте.
Благодаря.
Женската ми Роуз страда от дефицит на витамин В.
Не яде достатъчно кости,
но тате ще се погрижи за това.
Ето, миличка.
Е, какво искахте да ме питате?
Правех едно проучване и името ви изскочи.
Полицаите са нарочвали ваши партита и на приятелите ви.
Полицията все нас гледаше.
Спомняте ли си партито у Дариъс Бенет
в Барлет през август 2003 г.?
На което едно момиче…
На което простреляха момиче ли?
Да, бях на онова парти. Полицаите ми изкълчиха лакътя.
Ще ми напишете ли чек?
Помните ли кой още беше там? Да съм по-убедителна пред съдията.
- Извадете си телефона. - Моля?
Искате да докажете, че съм бил в стаята, където момичето е било застреляно.
Да ме превърнете в съучастник.
- Не, съучастник в какво? - Извадете телефона.
Ще си тръгвам и…
Не съм вчерашен, знам, че ме записвате.
Не се опитвам да докажа, че сте съпричастен към убийството.
- Не. - Искам само да спася един човек.
Да спасите един човек.
- Да. - Значи това правите.
Знаете, че Рубен Рамирес е невинен.
Че не е бил на онова парти.
Вървете си.
Чупката!
Зак!
- Ехо. - Здрасти.
- Какво правиш? - Търсех си маратонките.
Защо мъкнеш това?
Мислех да се поразтоварим. Къде ти е пръстът?
Пак го глътнах.
Сериозно те питам.
Изхвърлих го.
Ясно, добре.
Сигурно така е най-разумно.
Намерих старите ни такъми в гаража. Какво ще кажеш?
- Ами нямам особено… - Какво? Та ти от дете обичаш риболова.
Помниш ли, като закачи едрата пъстърва?
За малко не падна във водата, но те хванах за блузата.
Хайде още днес. Да идем на о-в Тайби и да си наемем лодка.
Днес мислех да посетя изложба в колежа по изкуство и дизайн.
Супер, значи отиваме на изложба.
- Добре. - Ще те чакам долу.
Защо невинни като Рубен Рамирес се озовават зад решетките?
Защото полицията и прокурорите си затварят очите.
СВОБОДА ЗА РАМИРЕС
Заравят глави в пясъка.
Знаели са, че Рубен Рамирес е невинен,
но са го подтикнали към самопризнания.
Знам от личен опит.
Вече ме бяха нарочили за виновен.
И загубих 17 години.
Седемнайсет шибани години.
Затова призовавам губернатора да си отвори очите.
Дайте още време на семейството и на Рубен Рамирес.
Бранкато беше алибито ти. Знаеше ли, че лъже?
Макс, кажи нещо за "Ястребите на Кейди". Обичаме те!
Ще отговаряме само на въпроси за Рубен Рамирес.
- Какво ще кажете на семействата? - Имаме нови доказателства.
Дъщеря ми е мъртва.
СПРАВЕДЛИВОСТ ЗА МАЯ
Въпросите относно даренията отнесете към колегите.
Беше ли в контакт с жена си?
КЕЙДИ С ПРИЗИВ КЪМ ПОЛИЦИЯТА
РАБОТИ С БИВШИЯ СИ АДВОКАТ
Дори не споменават Рубен, само примамка е.
Едва ли ще привлече губернатора.
Рубен може и да е бил прав, че си губим времето.
Да опитаме пак с Усмивкото.
Няма смисъл.
Трябва само да потвърди, че Андре е бил на партито.
- Ще е ново доказателство. - Заплашил те е с пистолет. Казвам само.
Длъжни сме да опитаме, знаеш най-добре.
Добре, пак ще го навестя.
Познавате Усмивкото?
Лежа няколко години в "Таруотър", докато бях там.
Ей там точно.
Не е за вярване.
Не го познавах, но се съмнявам да ви даде информация на добра воля.
Можеш да помогнеш ли?
- Убедителна си, Ана. - Да.
Но някои хора не склоняват лесно. Трябва да ги принудиш.
- И, да, мога да помогна. - Няма нужда, Макс.
Добре, дано ви даде информация.
Каквото и да ти предлага, не си струва.
Готина кола, пукам се от завист.
- За скапания ми хюндай? - Да, търся да си взема собствена кола.
Писна ми от споделено пътуване.
Откачено е.
Возиш се в колата на непознат, опасно е.
А и ставаш в трохи от детето му.
Щом излезеш, светът е неузнаваем.
Да, виж сега, май нещо те жегнах.
Защо мислиш така?
"Правосъдие за Юга" си е твоя територия, нали?
Тъй че, ако ти бъркам в здравето или съм те настъпил по опашката,
както щеш го наречи, извинявай.
Защото в пандиза научих да не се бъркам в чужди работи.
Че стане ли така, после върви се обяснявай.
Хората не предлагат нещо, освен ако не искат услуга.
Добре, слушай сега.
Рубен Рамирес е в моето положение, искам да помогна, това е.
- Радвам се, че го правиш от добро сърце. - А аз - че си го изяснихме.
Ако ти се ходи по изложби, просто казвай. Страхотно е.
Да, добре.
- Ще потърся тоалетната. - Върви.
Заведох Зак на изложба, точка.
Не е лошо.
По дяволите!
- Не бива да си тук. - Знам, но се чувствам ужасно.
- Върви си, изрод такъв. - Стига!
- Зак, тръгваме си, хайде. - Не.
- Какво става? - Бет, махаме се.
- Здрасти. - Нарочно ли дойде?
- Знаел е, че тя ще е тук ли? - Не, чисто съвпадение е.
- Не, исках само да те видя, за да… - Махай се!
Синът ти унизи дъщеря ми.
- Мамо, идвай. - Да го бяха арестували!
Наясно сме и той страда заради постъпката си.
Изобщо не ме вълнува как се чувства.
Има защо да изпитваш вина.
Дано те яде отвътре!
Я не му говори така!
- Недопустимо е. Върви, не си струва. - Не, чакай, съжалявам.
Трябваше да ми кажеш.
- Беше лоша идея. - Стига вече, ще ми гръмне главата.
Не говори така!
Не може да бъде! Не!
- Защо? - Какво правиш?
Ти какво правиш? Д-р Карлайл ми даде упражнения.
- Да се давиш ли? - За рефлекс при гмуркане!
- Какво? - Задържаш дъха си.
- Така объркваш мозъка и се успокояваш. - Видях те и се стреснах.
- Искам да ти помогна, не да те уплаша. - Влошаваш нещата.
Попречи ми да говоря със София.
Защо толкова държиш да ти прости?
Защото не съм такъв, за какъвто ме мисли.
Знам, че си добър човек.
- И дълбоко в себе си… - Спри, като изтъркана плоча си.
Какво стана?
Винаги ми е било трудно да приемам промените.
Сигурно и ти си така.
След като брат ми катастрофира,
всеки ден се събуждах, очаквайки да го заваря на закуска.
И преживявах наново загубата му.
Как се примири, че нещата вече няма да са като преди?
Мислех какъв човек искам да бъда.
И след време успях.
Мисля, че и ти можеш.
Знам, че можеш.
Да.
Тази красавица не се продава.
Стига де, наистина ли?
Колко жалко!
Хората се хвърлят я на корвет,
я на спортна мазда, но не и на това.
Мъжете като нас, с вкус за коли, са наясно, че тази тук е бижу.
- Хайде де. - С вързани ръце съм.
Хубав часовник. Тогава защо е тук, щом не се продава?
Явно не се сети кой съм.
Може би си спомняш жена ми Санди?
Беше приятелка на твоята жена. Сети ли се?
Санди ми е разказвала за теб.
Може да не си убил Мелиса, но си й изневерявал.
Тормозил си я, превърнал си живота й в ад.
Знам що за стока си.
Добре, как й беше името? Санди ли?
Санди казвала ли ти е откъде знае, че хойкам?
Явно не.
Веднъж я тъпках толкова здраво, че чак окото й кървяса.
- Лъжеш на поразия. - Леле!
Какво?
- Ти си бил. - Какво?
На снимката до леглото ви, на която двамата сте с еднакви очила.
С големите червени сърца.
Ти си, нали?
- Да го духаш! - Не, ти.
- Ще ме удариш ли? - Още една дума и ще те смажа.
Гледай ти, Макс Кейди иска кола от нас! Така се радвам!
- Защо не си му дал ключа? - Няма да си мръдна пръста.
Спокойно, разбирам го.
- Предубеден е. Махам се. - Нищо подобно, трябваше аз да те поема.
- Заслужаваш специално отношение. Дейв… - Наистина ли?
Да влезем в салона, спокойно. Ти донеси ключа.
- Хайде. - Свикнал съм.
Никой не бива да свиква с това.
Кали сигурно е бясна.
- Може ли вече да махна шала? - Помоли ме и може би ще ти позволя.
Моля те.
- Здрасти. - Здравей.
Леле! Пред къщата на Кали сме.
Я, така ли?
Не знаех.
Добре че имам заглушител.
Прецаква всичко, което върви на интернет. Примерно аларми.
Ще хапнем нещо. Цял ден пафкаме, сигурно си гладна.
Нищо няма да вземаме. Никой няма да разбере.
Хайде, усмихни се.
- Опа! - Само ще хапнем ли?
Да, хайде. Не се отмятай сега.
- Отвори. - Добре.
Фасулска работа. Хайде, само полека.
- Идвай. - Слушам.
Била съм в тази стая безброй пъти.
Но не и така. Ама че странно.
Щом нямаме жертва, няма престъпление.
Вече трябва да тръгваме.
Сигурно си мечтала да те чукат на това легло.
Красива си.
Да играем.
- А ако родителите й си дойдат? - Няма проблем, ще ги убием.
Обикновено съм кълбо от нерви.
Но с теб ми е толкова спокойно.
Кое те стресира?
Брат ми.
Преди бяхме много близки.
А сега…
Не е същият Зак.
Не знам дали мога да го обичам такъв.
Това лошо ли е?
Само свестните се косят дали не са лоши.
- Мамка му! - Ужас.
Рон никога не се ядосва. Али може да помага за него.
Али да го мисли, аз ще се тревожа за Меган.
Добре.
Нали точно това ни е работата? Трябваше да го намалят.
Ана е. Исках да говоря с теб за предложението ти.
Обади ми се на този номер.
Ще ти звънна.
Взел си куче?
В днешно време всичко може да се купи. Дори безусловна любов.
Отидох да видя свидетеля в процеса на Рубен.
Не получих нужната информация, затова си мислех…
- Искаш помощ от мен ли? - Да.
Макс, трябва ми помощта ти.
- И аз си мислех нещо. - Какво значи това?
От години си мисля за това.
Ще ти помогна.
Повече не го прави.
Ще ти пратя адреса.
Пази колата.
Този твой приятел, Усмивкото ли, какво беше?
В затвора си имаше падрино.
Нещо като духовен водач.
Аз също имах, това ни прави братя.
Мисля, че с мен ще си развърже езика.
Като твой адвокат те съветвам да не предприемаш нищо…
незаконно.
Въпрос на тълкувание, госпожо адвокат.
Ще ни пуснеш ли за малко?
Виж тази красавица.
Мека и приятна.
Не прави така, ще я раздразниш.
Нищо й няма, харесва ме. Нали?
Г-н Пит, не искам да ви правя съучастник. Трябва ми помощта ви.
Ако пак отворите дума за мъртвото момиче, и той няма да ви опази.
- Имаш корона, нали? - Да, това беше в затвора.
- Вече не се занимавам с тия глупости. - Не, все още си сантеро на Обатала.
Богът на мира и справедливостта.
Но ще оставиш един човек да умре за престъпление, което не е извършил.
Защо говориш за това пред нея?
Веднъж коронясат ли те,
служиш на божеството.
Пътят ти те доведе до мен, твоя брат.
Аз бях коронясан от Шанго.
Богът на гръмотевиците, отмъщението
и безпощадното търсене на справедливост.
Ще изляза на въздух.
Нов човек си, а?
Миналото си е минало.
- Повече няма да коментирам. - Ясно.
Мръсна гад!
Щом си сляп за неправдата, защо са ти очи? Долен боклук!
Мамка ти, мръснико!
Какво правиш? Да не си ни проследила?
Видях те с него.
Ти ли си курвата му сега?
Каквото и да си мислиш, че си видяла… Би ли я изключила?
Казах на Ейми да го остави. На Мелиса също.
Но не ме послушаха.
Познавала ли си Ейми и Мелиса?
И тях превърна в свои курви.
И виж какво им се случи.
Коя си ти?
Не се занимавай с него.
Взех ти телефона. Изпратих ти записа.
Беше 13 август 2003 г.
Видях Андре Кинг да стреля фатално по Мая Кук на партито.
Рубен Рамирес дори не беше там.
Накарал си го да признае, че Андре е убиецът?
Какво му направи?
Използвай записа.
Или недей.
Твоя работа.
Пак заповядай.
ЩАТСКИ ЗАТВОР "ТАРУОТЪР"
Сигурно има уловка.
- Ще ме държат в затвора, нали? - Ще отнеме време.
Имаме да попълваме документи и да направим някои пируети,
но на съдията това му стига.
Прибираш се у дома.
Как го склонихте?
- Заслугата е на Ана, убедителна е. - Просто си свършихме работата.
Благодаря.
Добре.
Честито.
Излизам на въздух.
Благодаря.
Здрасти.
Соф?
Отблокирах те, за да ти кажа нещо.
- Добре. - Повече не ме доближавай.
Никога няма да ти простя.
Гаден човек си.
ЗАК: ТРЯБВА ДА ТЕ ВИДЯ
АНГЕЛ Х: СТАВА
- Звънях ти. - Какво има?
Проучих момичето, с което Зак общува онлайн.
Невея Валънтайн.
- Да. - Виж какво открих.
ФЕЙТ ВАЛЪНТАЙН
Майка й. Била е медицинска сестра в затвора.
Но са я уволнили заради връзка с важен затворник.
Познай с кого.
Чуваш ли ме?
Мисля, че въпросното момиче е дъщеря на Макс Кейди.
Да играем.
Превод на субтитрите Катина Николова