Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Budete nadšení.
Je to senzační auto.
Má boží držáky na pití.
Já si pamatuju, když držáky ještě nebyly.
Pijete, že jo? Je jich tam hromada.
Máte doma puberťáka, že jo?
Jmenuju se Nate Wilcox
a jsem nejlepší prodejce aut na této straně Mississippi.
Tohle je nejbezpečnější auto ze všech.
Tohle je nejhlasitější auto ze všech!
Lidi myslí, že prodávat auta
znamená falešně se usmívat a třást rukama.
Ale pro mě ne. Musíte vědět, co vaši zákazníci potřebují.
A pomoct jim opravdu vyřešit jejich problémy.
Jdeš na vysokou, že?
Hele, všichni budou mít pickupy a okázalý auta.
Ty chceš být vidět. Chceš, aby si tě pamatovali.
Tohle je tvoje vstupenka.
- Minivan? - No jasně, že minivan!
Kamaráde, já jeden měl na střední a všichni ho milovali.
Byl jsem zvolen králem plesu.
- Vy? - Jo.
Jako jo, byla to malá škola a hlavně holky,
ale podstatné je, že o minivanu se tam mluví dodnes.
Vevnitř je ještě hustší.
Jo, takhle se prodávají auta.
A zatím mi to docela šlape.
Povím vám, žiju si tady americký sen.
Bydlím v krásné čtvrti.
Vlastním krásný dům.
Mám tři skvělé dcery a neuvěřitelnou ženu.
Co víc říkat? Život je fajn.
Já vydělávám a Katie je máma v domácnosti.
Chápu, že to může znít dost staromódně,
ale nám jde hlavně o rovnováhu mezi osobním životem a prací.
Já se starám o práci, Katie o život.
- Nemohla bys... - Nech toho!
Ne, musíš počkat až po mně.
- Ješitná. J-E-Š... - Panebože. Mami,
Hadley na mě hláskuje!
Hláskuje to správně?
- Nevím. - Jo, správně.
Má skvělý smysl pro detaily.
Celý náš svět je řízen barevně odlišeným systémem, co vytvořila.
Přesně nevím, co která barva znamená,
ale já nejsem ten, kdo vyzvedává holky,
takže to vlastně ani vědět nemusím.
Koupit Sam koně?
Je to v kalendáři.
Hezký pokus.
Neslyším tě. Co jsi říkala?
Ale není to tak, že by Katie dělala úplně sama všechno. Pomáhám.
Jeden z mých úkolů je vyvážet popelnice, a na to já bych nikdy nezapomněl.
Počkat! Dneska jsou popelnice!
Počkejte!
Počkat!
Počkejte!
Zastavte!
No dobře, někdy třeba i zapomenu.
Ale kdybych dělal všechno správně, tenhle film by byl dost nuda.
TÁTA NA PLNÝ ÚVAZEK
Vy jste mě neviděli?
Ne, viděli jsme to celé.
Tak proč jste nezastavili?
Bereme tříděný odpad.
Popelnice jely před hodinou.
On fakt umí tančit.
A hele na ty ďolíčky.
Mami, Gracie slintá nad klukem.
Hele, možná to radši vypni,
než se vrátí táta.
Mami, je mi 13 let.
- Můžou se mi líbit kluci. - Já vím.
Ale tátům někdy trvá trochu déle,
než se s tím srovnají.
- Popelnice vyřešené. - Jak to šlo?
Proč? Co jsi slyšela?
Co to máš v kapuci?
Co?
Paneb...
Asi to spadlo ze stromu.
Tati, kolik stojí kůň?
Nejspíš až moc.
My nejsme rodina, co by si mohla dovolit koně.
Díky, Nate. Sam, říkali jsme, že žádné koně.
Proč ne?
Protože kůň v naší cenové by měl velikánské problémy.
Co kdyby tě kopl do hlavy? Z toho už se nevzpamatuješ.
Abrahama Lincolna kopl kůň do hlavy.
To nemůže být pravda.
Když mu bylo 10 let. A málem umřel.
O lepším comebacku jsem ještě neslyšel.
To je pořádnej kozel.
Jé, nepořídíme si toho?
Kozla? Kozy mají hranatý oči, do toho koukat nechceš.
My si můžeme dovolit spíš křečka.
Možná morče, kdyby byl dobrej rok.
Anebo rybičky, na rybičky máme jak nic.
Co to je? To je ta tvoje hvězda?
Jo, začala jsem jí říkat Star Minder.
V cípech má malé připomínky,
aby se holkám líp chystalo.
Bohajeho, to vypadá jak kupované.
- Taky jsem říkala. - Že jo?
Vypadá mega profesionálně.
Děkuji.
Máte kliku, že máte tak talentovanou mámu.
Taky si to myslím.
Jo?
Takže pusinku pro všechny.
Ne! Nech toho.
Já ji chci! Já jo!
Pusinkovací příšera taky!
Co se tady stalo?
Mývalové.
Zlato, nezapomeň, že večer jdeme k Ashfordovým.
Rodiče Avery, Conor a Angela.
S Conorem vedeme družinu.
Ten táta, co se na tebe tak moc těší.
Pořád se na tebe ptá.
- Tenhle? - Bude sranda. Stane se to.
Není nic lepšího, než vyrazit si s někým cizím.
Měj se, tati.
- Ahoj, tati! - Užij si práci.
- Měj se. - Vy taky.
Ahoj.
Lípni mi tam rovnou tři.
Hochu, nechápu, co se děje, ale dneska jedu jako blázen.
Kamaráde, o tom jsem přesně mluvil.
Tady máš kávu. Jak ji máš rád.
Jedna smetánka, 14 cukříků.
Kolikrát už jsi vyhrál prodejce roku? Šestkrát?
Nedělám to kvůli titulu.
Dělám to...
kvůli lístkům na Titans.
PRODEJCE ROKU
Dělám to pro svou rodinu,
protože není nic lepšího, než když se podívají na tu obří tabuli
a uvidí, jak plný stadion skanduje moje jméno.
Je to pro ně nejlepší den v roce, když mě vidí na té tabuli.
Jo, seš rodinnej typ, Wilcoxi.
Dík.
Ne, to neudělala. To je pecka.
Rozhodla jste se skvěle.
Vydrží dalších 20 let.
Nové nebudete až do 50 potřebovat.
- No tak. - Nedělám si legraci.
Dennis vás zavede ke mně do kanceláře.
Zatím.
Peytone, natáhni si probůh gatě.
Takhle tě vedení vidět nemůže.
- Není to dámský triko? - Jo, je.
Už mě nebaví nechat se porážet,
tak jsem změnil strategii.
Budu cílit na dámy
a svaly budou válet.
Vidíte to?
- Ne. - Ne... Ne, to ne.
Jak tančí Toyota? Jak tančí Peyton?
- Jak tančí Toyota? - Jak dlouho to trénuješ?
Dneska ráno 45 až 50 minut.
Ty lístky jsou tvoje.
Kdo Pákistán okusí, nic jiného nezkusí.
Řemeslníci byli tragičtí.
Jak dlouho ta renovace trvala?
- Šest let. - Šest? Panejo.
Kluci u grilu.
Jo, pěkný.
Pravidlo pěti vteřin.
Ten si dám já.
Dobře.
Na co tady máš ty talíře?
- Na discgolf! Hraješ? - Tý jo.
Ne, nehraju.
- Makám na formě, kdy můžu. - Jo.
Musíš být v zenu.
- Páni. - Jo.
Co se snažíš trefit?
Hele na něj, jak se snaží udělat dojem na toho tvýho.
- Dneska to poprvé vytáhl. - To je hezké.
Pardon.
Začíná to být nebezpečné.
Conore!
Panebože.
- Promiň, Avery. - Bože.
Tady ses rozhodně trefil.
Conore, to myslím stačilo.
Obrátíš prosím ty burgery?
Jo. Páni.
Myslel jsem, že to jsou bramboráky.
Angelo, jak jde práce?
Výborně, zvedly se nám prodeje.
Konečně se vyřešila ta stupidní žaloba.
Soudce řekl žalobci,
že kdo se bojí, nesmí do lesa.
- Jackpot. - Super, gratuluji.
Sakryš! Zapomněl jsem vyzvednout ubrousky.
To nic, Conore.
- Zastavíme se cestou domů. - Určitě?
Pošlu Keitha.
Kdo je Keith?
Můj asistent. O všechno se mi stará.
Cestování a výdaje, rozvrh,
o všechno důležité v životě se mi stará Keith.
Kde bych bez něj byla.
Loni jsem úplně vypustila Den otců.
Ale bylo to jedno.
Keith už měl pro Conora krásnou kytici pivoněk.
Bylo to od Keitha moc hezké.
To je fajn.
- Kate má taky asistentku. - Co? Mám?
Jo, máš. Tu hvězdu, co maj holky na batozích.
- Kdepak. - Hvězdu?
Jo, pověz jí o tom.
Je to pecka.
Ne, to jsem jenom holkám něco vyrobila,
aby se jim líp chystalo do školy. O nic nejde.
Nebuď tak skromná.
Co kdy vynalezl Conor?
Velké nic. A nikdy nevynalezne.
Zatím ne.
Jed na ženy.
Ne, to bych neudělal.
- Co říkáš na Conora? - Nevím.
Mám víc společného s tím Angelem, co si ho vzal.
Když mluvíme o Angele...
Říkala, že na tom fakt něco je,
na mém Star Minderu.
Že by to mámy fakt kupovaly.
Jasněže kupovaly, je to boží vynález.
- Jo? - Jak kolíček na čipsy.
Používali jsme gumičky jak ve středověku.
A pak se zjevil vynálezce toho kolíčku.
Vzal jsem si vynálezkyni kolíčků.
Takže by nevadilo, kdybych to zkusila?
Protože její firma sponzoruje řemeslné trhy v Centennial Parku
a prý by mi domluvila stánek.
No jasně.
- Fakt? - Děláš si srandu?
Jestli ti to udělá radost,
běž do toho. Musíš do toho jít.
Tak jo.
O ŠEST MĚSÍCŮ POZDĚJI
A proto jsem vynalezla Star Minder.
Do cípů si ukládáte vlastní připomínky na úkoly,
které mají vaše děti splnit,
než se ráno vypraví z domu.
Na stole byste měli mít vzorové kusy.
Takže o co tady jde?
Sem se dávají nějaké štítky?
Ano, rodič a dítě se mohou dohodnout, jaké úkoly tam chtějí,
a pak je společně splní.
Tý vado, máma je v telce.
Sam! To jídlo je pro žraloky.
Jídlo je pro všechny.
Pak mi prosím taky naber.
- Žraloci mluví s mámou. - Pardon.
Už jste nějaké prodala?
Před šesti měsíci jsem začala doma v obýváku
a prodala zhruba 2 000 kusů.
Jen 2 000 za půl roku?
Dva tisíce, ale u toho jsem máma v domácnosti.
- Mám tři děti... - Jste matka na plný úvazek?
To jsem. S manželem Natem máme tři nádherné dcery.
Jak chcete potom vést firmu?
Nemůžete se starat o děti a u toho být CEO.
Kevine, třeba má chůvu.
- Ženy to dělají běžně. - Pravda.
- Máte chůvu? - Ne, nemám.
Co váš manžel?
- Jo, co ten? - Nate?
Jo.
Neptala jsem se ho,
- ale jasně. - Tak moment.
- Je tady? - Ano.
Tak ho sem přiveďte.
- Opravdu? - Ano.
- Je tady? - Je vzadu s holkama.
- Nemám... - Jestli chcete dohodu
- a firmu... - Fajn.
- Chci, ano. - Jsme na cestě.
- Na cestě? Kam? - Vyrážíme.
- Tati? Kam jdeš? - Kam jdeš?
- Ale já... - Panebože.
- Přiveďte ho sem. - Jo?
- Musíme ho vidět. - Fakt?
Jo, tady ho máme. Honem.
- Tady ho máme. - Tady je.
Rozhlíží se kolem.
- On je... - Je to slepec?
Chtějí s tebou mluvit.
Momentíček.
- Já končím. - Co? Proč?
Nemakačenko s koblihou.
Nikde neměli...
- Cestou nebyl koš. - Dojezte ji.
A je to.
Je to.
- Dobře. - Děláte si srandu?
- Já končím, pardon. - Páni.
- Já končím. - Končím.
Hele, chlape.
To nechceme vidět.
- Promiň, zlato. - To nic.
Nate, až to polknete,
povězte nám o sobě. Co děláte?
Prodávám Toyoty.
Dobře.
Nejlepší prodejce v autosalonu.
- Opravdu? - Jo.
Tomu se nechce věřit.
Zapomeňte na ně.
Katie, já vidím velký potenciál.
Nabídnu vám těch 100 000 dolarů
za 20% podíl ve firmě...
- Jako fakt? - Panebože.
Nežertuji.
- Lori. - Já jí věřím.
Ale mám jednu podmínku, Nate.
Vy si vezmete na chvíli volno,
abyste se mohl postarat o děti
a Katie o firmu.
No jasně. To bych mohl.
Fakt?
Jo, proč zníš tak překvapeně?
Protože kouká na hlupáka před sebou
a vidí, jaká to bude katastrofa.
Děláte si srandu? Nikdy jste nebyl na děcka sám.
Myslel jsem...
Smí mluvit, když skončil?
Dali byste nám prosím chviličku?
- Pardon. - Co chce probírat?
Proberte to spolu.
- Co myslíš? - Běž do toho.
- Jo, běž. - Fakt?
- Šílený. - Ale co ty? Práce?
- A prodejce roku? - To nic.
Tolik to pro tebe znamená.
Jsem tak napřed, že můžu na rok pryč.
Možná by pomohla tvoje máma?
Katie, nebudu volat mámě.
Jak těžký to může být? Dám to.
Zvládnu 80 % toho, co ty, a to je dost.
Osmdesát? Očividně netušíš, kolik je to práce.
Tak 75 %.
Teď to neřeš. Ale dám 75 %...
Víš vůbec, co používáme na praní?
To je fuk, beztak už to máme doma.
Víš, jak se chodí na rodičovský portál?
To je pro čaroděje?
Portály nejsou, Katie.
Co s ní tak dlouho řeší?
Dvě vteřinky.
- Jo. - Hele, není to navěky, ne?
Jenom než se firma rozjede.
Musíš mi věřit.
Já to zvládnu.
Jsme domluvení?
- Lori. - Ano?
Beru to.
Ne!
No tak jo.
Gratuluju!
To je pecka.
Bude to super.
- Děkuju. Díky moc. - Není zač.
- Panebože. Díky. - Bude to super.
- A vy? Gratuluji. - Díky moc.
A přeju hodně štěstí.
- Není to chirurgie, no... - Jasně.
Ale díky.
- Díky moc. - Tak jo, super.
Hodně štěstí.
Budete ho potřebovat.
Panebože.
Z čeho jsi tak nervózní?
Je to radost.
Mám radost.
Ale Jižní Korea je tak daleko
a nikdy jsem nebyla pryč od holek déle než den.
Jsou to dva týdny.
Nevyhodím barák do vzduchu.
Já vím.
Může se stát hromada horších věcí.
Určitě všechny objevím.
Vidíš, nemohl bys zatím holkám udělat snídani,
než je vzbudím?
Kolik že to máme dětí? Pořád zapomínám.
Onehdy jsem viděl jednu malou.
Kde ta se vzala?
Tak jo, to dám. Snídaně.
Nejjednodušší jídlo dne.
Sem asi patří špagety.
Hračka.
Jo.
No tak, vlez tam.
No nic.
Extra vápník.
Tousty.
Rozbitej?
Super.
Zatím.
Jako za starých časů.
- ...to samé co já. - Já byla první!
- Kopíruješ mě. - Nekopíruju.
- Chceš být jako já, že jo? - Nechci.
Snídaně je na stole.
Nejím míchaný vajíčka.
Co? Vždyť jsi je měla ráda.
To bylo před měsícem.
Teď je nesnáším.
- Já je mám ráda. - Nemáš.
Pššt, lžu.
Tak co máte rády?
Doslova cokoli jinýho.
- Kyselé žížalky. - Saláty.
- Taco? - Žvýkačky.
- Suši. - Ano! Suši!
Vlastně jakýkoli sladký.
- Jasně, Sam. - Jo.
Tati, ty jsi teď máma?
Ano, jsem vaše matka.
- Necháš se nalíčit? - Jo!
Uvidíme.
Určitě to zvládneš?
- Dáváme celkem zabrat. - Jo.
Zaprvé, nelíbí se mi, že to víte.
Zadruhé, jsem váš otec.
Nejsem nikdo cizí. Jen to...
Bude to chvilku trvat, než se ráno trochu sladíme.
Já to mám ráno dost lehký.
- Piju jen kafe. - Ne, nepije.
- Jo. - Já sladkosti.
- Neříkej mu to. - Vždycky.
- Seš otravná. - Sladkosti.
Zlato, Sam a Gracie teď vajíčka nejí.
Jo, říkaly. Toustovač je rozbitý.
- Co? - Šílený, že?
Ten se přece hodně používá.
Rozbitý, nebo nezapojený?
Nejsem mechanik, ale poznám, když něco nejede.
Co cereálie?
- Ano! - Ne.
Co ovesné vločky s ovocem?
- Tak jo. - No tak.
- Ne. - Ty tady někde budou.
- Fajn. - Jo.
Tak to ještě jednou projdeme.
Sam vyzvedáváš ve 14:45.
Hadley a Gracie v 15:15. Leda by byla středa,
to je to naopak, nebo pátek,
kdy všechny končí stejně.
Takže musíš spěchat, abys...
Bohajeho.
Musíš z toho být nervózní,
ale bude to v pohodě.
Tady. Všechno máme tady.
Musíš důvěřovat řídicímu panelu
a bude to super.
Upřímně, tvůj řídicí panel mě vždy trochu děsil.
Ale já na to přijdu.
Přijdeš na to.
Trochu si to upravím podle sebe. Přespávačka?
Ne, díky.
Je tam o 13 hodin víc,
takže budu zrovna spát,
když vy budete mít odpoledne.
Praní. Nejdřív musí ručníky,
- než se roztřídí prádlo. - Ano.
Co dál? Měl bys zkontrolovat
Hadleyinu sopku,
jestli není přeplněná.
A ten hrnec od vloček
nech hlavně odmočit.
Dobře. Jako teď?
Ne, teď tam dáš vodu a uvaříš je.
- Ale pak to jde do dřezu. - Dobře.
Holky! Zlatíčka moje.
Budete mi tolik chybět.
- Nemohl by do Koreje jet táta? - Ne.
Nemohl by jet jinam?
- Slyším vás. - Budu zpátky,
než se nadějete, slibuju. Pojďte sem.
Všichni tady umřeme.
Hele! Opravil jsem toustovač.
- Ahoj. - Ahoj.
- Měj se. - Mám vás ráda.
O nic se nestarej.
Až se vrátíš, bude tady všechno na svém místě.
Tati, je zamčeno. Máš klíče?
Ne. Mávejte.
Prostrčíme Sam zadním oknem.
Jo!
Číslo jedna v Nashvillu a okolí Nate Wilcox, prodejce Toyoty
Tak jo, kterou vykládám jako první?
Tati, nejedeš ani správným směrem.
K tobě do školy?
Ke kterékoli z nás.
Počkej, ty nevíš, kam chodíme do školy?
Ne, vím, kde máte školy.
Vím, kde jsou, ale radši si je nastavím do GPS.
Takže nahlas řekněte název školy. Teď!
Nemůžeme radši jet na laser game?
Ne, řekni název své školy, nebo zavolám mámě na letiště.
Takže chceš mámě zavolat
a přiznat, že neznáš adresy nebo názvy
žádné z našich škol?
Jo, to udělám. Je mi fuk, jak pak budu vypadat.
- B-L-A-F-U-J-E. - Ne.
Hele, napočítám do tří.
Některá řekněte název školy.
Raz,
- dva... - Vytočila jsem ti ji.
- Co? Ne! Sam, dej to sem. - Zvoní to.
- Zvoní. - Sam, polož to.
- Jen jsem... - Co jsi, tati?
Ne! Jenom jsem...
- Přiznej to. - Tati, přiznej se.
Ne, já jsem jenom...
Laser game!
- Tati, bacha! - Dávám.
- Dej to sem. - Já ho nemám.
- Sam! - Řekni to! Jen jsi...
Fajn, tak jo! Blafoval jsem!
Já to věděla!
- A teď to položte! - Tati, pozor!
Ahojky, copak? Už vám chybím?
Co tady děláš?
Chci si připomenout, že něco umím.
Hele, moje fotka zmizela.
To jsou naši zaměstnanci, a to ty už nejseš.
Dane, nedal jsem výpověď. Mám jen volno.
To už jsem slyšel.
Musíš si ujasnit, co jsou tvoje priority.
Mám jasno, moje děti.
Super, trochu to bolí, slyšet to nahlas.
No tak, kdybys měl děcka, pochopíš to.
Já mám děcka.
- Co? - Mám jich pět.
Ale v práci je vytahovat nebudu.
Kde jsi vzal děcka?
Otravuje tě?
Co máš s trikem? Ohodila tě sopka?
Jo, přesně to se stalo.
To bys byl v nemocnici, sopky jsou horké.
Co to je?
Peyton je teď moje jednička, Nate. To to je.
Nesmíš odnášet firemní věci.
To byl dárek od Dana.
Neber si to osobně, je to nařízení.
- Kámo. - Co? Já nic nenařizuju.
Seš náš manažer, to je vyloženě tvoje práce.
Teď je můj.
- Nepálí to? - Ne.
Je tak akorát.
NEJLEPŠÍ PRODEJCE na světě
Peytone, nech toho.
To je tvoje jednička?
Jo, moje jednička.
Pardon, vy jste tu přes vejce?
Ne, ale čas od času se u nich mihnu.
Super, poradil byste mi, prosím?
- Jistě. - Vidím spoustu vajec
a potřebuju nějaká koupit rodině.
Která si mám vybrat?
Po jakých vejcích se sháníte?
Normálních. Co by děcka jedla.
Ta jsou z pastevního chovu.
- Pastevního. - A obsahují
dvakrát tolik omega-3.
Tý jo, to je dost...
Víc omegy, než bych čekal.
Tahle jsou z volného výběhu
a tahle z bezklecového chovu.
Jaký je mezi nimi rozdíl?
Tahle jsou z volného výběhu a tahle z bezklecového chovu.
Zajímavé.
Řekněme, že neumím vejce připravovat.
Nejsou nějaká už hotová?
Existují místa zvaná restaurace.
Hele, Pate, začínáte... Ten tón jsem si nevyprošoval.
Vím, že vás tady dost dusím kvůli vejcím,
ale máte ještě prostor, že ano?
Protože vás budu potřebovat u mléka.
Nemůžu se dočkat, až zjistím, co znamená lactóza.
Čau mami, jenom tak volám.
Chtěl jsem...
Nevím, no, nechtěla by ses zastavit?
Holky chtěly, ať ti zavolám, chybíš jim.
Říkaly, že bys třeba mohla zůstat přes noc.
Nebo rovnou dvě noci.
Dvanáct, maximálně třináct nocí.
Víš jak, zůstat u Sam v pokoji,
nebo u Hadley, nebo u mě, nemám...
Kristovy rány.
Kdo tam nechal ručník?
Panebože.
Co...
Haló?
Zdravíčko, pane. Mluvím s hlavou rodiny?
Ne, ta není doma. Co se to tady děje?
Keegan Jones, střechy a obklady.
Vaše žena poptávala dostupnost
kvůli opravě střechy,
tak jsem nechtěl
volat zpátky s tím, že můžu,
když se můžu dostavit rovnou na střechu a dát to najevo takhle.
Tak jo. A Katie to schválila?
Klidně si mě proklepněte na Yelpu.
Mám pět hvězdiček a jen jednu negativní recenzi,
která je od mé exmanželky.
Říkala, že moje nádobíčko je nedostačující.
Jasně. Jo.
Super.
Tak jste asi najat, no.
Co? Fakt?
Víte co? Měl bych jí radši zavolat a...
Už je čas vyzvedávat.
- Sakra. - Nebudete litovat.
Dobrá práce. Uvidíme se zítra, ano?
Dobrá práce. Teď už jenom počkáme na rodiče.
- Dobrá práce. - Dobrý den.
- Zdravím. - Dobrej, jdu si pro Sam.
Pan Wilcox.
Vídávám tu Katie.
Teď budete vídat mě, Katie s námi už totiž není.
Je v Jižní Koreji. Pracuje. Shark Tank.
Je naživu. Pardon, omlouvám se.
Měl byste chviličku?
Mám průšvih?
Pokaždé, když je vidí, Sam objímá všechny svoje spolužáky.
- Dobře. - Celý den.
Dobře, promluvím s ní, ať toho nechá.
- Díky. - Ne. Víte,
v jejím věku mohou zákazy chování ještě umocnit.
Musíme se ujistit,
že vybíráme ta správná slova.
Správná slova.
Zkuste si udělat poznámky.
Poznámky.
Chtěla bych vám představit koncept
zvaný „bublina souhlasu“.
Představte si, že každý človíček žije ve své vlastní bublině.
Čehokoli v té své se může
dotýkat bez zeptání,
- ale potřebuje svolení... - Dobře.
...pokud chce vstoupit do bubliny jiného človíčka.
- Zopakujte mi to, prosím. - Co přesně?
- Začátek. - Začátek?
Začátek a pak ten zbytek, prosím.
Dobře.
Co je?
Všechno v pohodě?
Avery a Trisha obě věděly, jak vyhláskovat „čivava“, ale já ne.
No a teď to víš.
Ale co když neumím i jiná slova?
Musím se víc učit.
Fajn. Kde máš sestru?
Beztak se někde producíruje před Brianem.
Brianem?
Kdo je Brian?
Gracie!
Ahojky, tady tatínek!
A tvoje rodinka v autě. Bydlíme na stejné adrese.
Nevím, jestli to víš.
Panebože, tati. Fakt to bylo potřeba?
Bylo. Nevěděl jsem, jak jinak tě...
Kdo je Brian?
Kluk, co se jí líbí.
Kvůli němu si začala holit nohy.
- Hadley! - Panebože.
Co? Holíš si je každej večer.
Každej večer?
Máma si je holí dvakrát ročně.
Tati, mám hlad. Dáme si večeři?
Vy už zas musíte jíst? Myslel jsem, že stačilo.
Možná by Brian mohl přijít na večeři.
- Víš co, Sam? To je... - Ne!
- Briane! - Ne!
- Nech toho! - Briane!
- Pizza je tu. - Zdravím.
Buch, tady to je.
Spropitné šlo přes appku, tak...
Jo, ale my se teď pár týdnů budeme vídat fakt hodně.
Nic hezčího pro mě nikdy nikdo neudělal.
Mějte se.
Dobrou.
Sam, jdeme spinkat.
Skoro končím s druhým objímáním.
Druhým.
Víš ty co?
Rychle něco probereme.
Přeskočím třídu?
Ne, to spíš nedopadne. Možná jich pár budeme opakovat.
Dostanu koně?
O to si myslíš, že tady jde?
Jak to jenom říct?
1 bublina = 1 dítě NEVSTUPOVAT DO JINÉ bubliny.
Neobjímej děcka ve škole.
Ale já je mám ráda.
Já vím, že máš.
A to je fajn, jenom jim to musíš dávat najevo jinak.
Tak jo.
Páni.
Tak jo. Víš ty co?
Mám tě nejradši.
- Já vím. - Dobrou noc.
Dobrou.
Hadley, zhasínáme.
Cože? Ale já si jenom svítím na kartičky kvůli hláskování.
Jasněže svítíš.
Dobrou.
Míříš na první příčku, co?
Párty s klukama? Jo,
to by táta nikdy nedovolil.
Gracie, zhasnout telefony, prosím.
Asi vím, která je třetí nejoblíbenější.
Ještě třináct dní.
Večerní práce?
Co?
Měl jsem to nechat odmočit.
Bože.
Půl druhé ráno. Božínku.
My tady snad provozujeme automyčku, o které nevím?
Ahoj.
Ahoj, zlato. Jak to jde?
Výborně. Najal jsem střechaře.
Super, kterého?
- Jak kterého? - Kterého střechaře?
Obvolala jsem ty nejlíp hodnocené,
aby začali snižovat nabídky.
Pak jsem volala bratranci Keeganovi,
protože nabídl tak málo,
že jsem to chtěla použít na ostatní.
Koho jsi vybral?
Hele, ani si nepamatuju jméno.
Ale je dobrej.
Střecha vypadá dost v pohodě.
Díky moc, že jsi to za mě vyřešil, zlato.
Teď musíš být na cestě pro holky, že?
Jo, zrovna jedu. Akorát jedu.
Jo a mohl bys prosím z auta vyložit ty vidličky?
Díky moc. Měj se.
Ahoj. Pistácie?
Co to...
Tati!
- Co to děláš? - Spal jsem.
Nebo se aspoň snažil.
Proč ten gauč nejde rozložit?
Ne každý je rozkládací.
Co tady děláš? Volal jsem mámě.
Jo, je na výletní plavbě.
Jsem tu, abych pomohl.
- Fakt? - Jo.
Jo, hned, jak mi skončí siesta.
Panebože.
Vidličky
Promiňte, nevíte, kam je mám dát?
Nate Wilcox. Katie říkala, že se uvidíme.
Jak je, cukrouši?
Nějak to dávám, no.
Katie mi naplánovala dost práce.
Doma je to jak na pracáku.
A všechny ty čisticí spreje?
Pod dřezem je výběr jak v cukrárně.
V cukrárně.
Včera jsem zkusil „univerzální“.
Ale nic nevyčistil. Měl by být „nic-verzální“, ne?
Nic-verzální.
Božínku.
- Čemu se smějeme? - Conore,
už tady nebudeš jediný tatínek.
A s tímhle je sranda.
Nate?
- Veliká sranda. - Páni.
Nemusíš to tak plivat, že?
„Nemusíš to tak plivat.“
Tati?
Měl jsi čekat v autě.
Neměla jsi ráno svetr?
Co?
- Ne. - Dobře.
Plánoval jsem to samé.
To by byla ostuda.
Bylo mi potěšením.
Určitě se ještě uvidíme.
- Rád jsem tě viděl. - Těšilo nás, Nate.
- Díky. - Nejvtipnější táta.
Žádné taťkoviny.
Hej, Nate.
Co to mělo být?
Katie mě poslala.
Ne ty vidličky. To mluvení s mámami.
Příště to přines rovnou mně.
Jo? Rovnou mně.
- Já jim to předám. - Tak jo.
A kdybys chtěl pokecat,
nekecej s mámami, ale se mnou.
Psal jsem ti, došlo ti to?
Ne, nedošlo.
Ani jedna textovka?
- Ne. - U některých bylo „přečteno“.
- To ty vidíš? - Jo,
změní se tomu barva.
Žádná mi nepřišla.
- Fakt ne? - Ne.
Můžu se podívat?
Jo, ale mám ho až tam, takže...
Ozvi se, ano? Třeba i dneska, můžem zajít na drink. Na bowl.
- Na bowl? - Dáme bowl.
- Co? - A v mezičase se odtud drž dál.
Jasný?
Mi mamas nejsou... tvoje mamas.
NOVÝ prodejce číslo jedna v Nashvillu a okolí
Co?
Pomoc!
Takže, v podstatě
všichni ti lidé za mnou mi pomáhají se Star Minderem.
- Jsme celkem... - Tati, máma je ve fabrice!
- Co? - Jo.
Děláme zátěžové zkoušky plastů
na tělo té hvězdy.
Hned jsem tam.
Ty mluvíš jihokorejsky?
- Korejsky, tati. - Oni to tak nevidí.
Sakryš, tým tomuhle hodně věřil.
Dobrý pokus!
Tati, co máme k snídani?
Pizzu.
- K snídani? - Zalej si ji mlíkem.
Nate, můžu s tebou chvilku mluvit?
Dělal jsem si srandu. Neměl jsem to ztišené?
Klepl jsi mámě na helmu, tati.
Panebože.
Hele, já respektuju tu tvou věc
- se zdravou snídaní... - Vím.
- ...ale mám... - Ne, to nic.
Chci se jen zeptat, jak jsi na tom.
Super.
Je to super. Máme řídicí panel a...
O mě se vůbec nestrachuj.
- Jsme v poho. - Jo?
Vím, že je to těžké, zvykáme si na nové role a tak.
Nezvykám si na novou roli.
Jenom tu tvou zahřívám, že?
Jasně, myslela jsem to...
Vím, jak jsi to myslela.
Je to dočasné.
Dočasné. Jo.
Tak jo. Zlato, čeká tu na mě 25 lidí.
- Musím jít. - Taky na mě čeká 25 lidí.
- Dobře. - Víš jak, holky. Dělám...
- Už jenom dva dny, Nate. - Tak jo.
- Jo? Miluju tě. - Už jen dva dny.
Jo. Tak jo. Já tebe taky.
Tak jo, já vyrážím. Máma je zpátky z plavby.
Tohle je poprvé,
co tě vidím vzhůru.
Rád jsem pomohl.
Kdyby něco, zavolej.
Neviděl jsem Katie. Pozdravuj, ano?
- Jako fakt? - Mě čeká domácí večeře.
Dámy, všichni víme, proč jsme tady.
Budeme mít koně?
Musíme si promluvit o ručnících.
Konkrétně pak o tom, proč denně nosím
padesát kilo ručníků tam a zpátky po schodech.
Hadley, kolik ručníků používáš?
- Jeden. - Zajímavé. Dobře.
Gracie, kolik ty?
- Jeden. - Taky jeden.
- Sam? - Nepoužívám ručníky.
Co? Nepoužívá ani jeden.
Takže náš dům magicky generuje mokré ručníky.
Dobře. Ale neskončili jsme.
Kolik jich použiješ doopravdy?
- Osm. - Osm?
Zdravíčko, kovboji.
Snad nevadí, že jdeme brzo.
Valím na čtverylku s mámami.
- Co? - Babský večer.
Chtěl jsem na vínko, ale přehlasovaly mě.
Co? Ty jsi tu přespávačku nezrušil?
Jo, zrušil. Strhl jsem lísteček z kalendáře.
Ale neobvolal jsi rodiče?
Neznám ani jména
tvých kámošek, jak mám znát jejich rodiče?
Jde Jane!
- Další? - Ahoj, Jane.
Nevím, jak na přespávačku.
Máma mi nenechala žádné instrukce.
Je to přespávačka, není to žádná věda.
Udělej jim popcorn a nech se od nich nalíčit.
- Jo! - Na něj, holky.
- Panebože, jo! - Bavte se.
- Tři, dva, jedna. - Dva, jedna.
- Co, tati? - Počkej, tohle je...
Máma tohle dělá?
Má snad chlupy v nose?
- Pořád. - Nedíval jsem se.
Měl bys, nemá.
Prostě na to vlítnem, ano?
Jeden škub a je to, jo?
- Můžu? Dva, jedna. - Jo? Tři, dva, jedna.
- Ne, tohle je blbost. - Co? Panebože.
- No tak! - Jste na hlavu.
- Nebuď takovej. - Odteď žiju takhle,
- dokud to samo... - Fajn. Tak jo.
- ...neodpadne. - Ne.
Pane Wilcoxi, něco vám řeknu.
Mezi námi dvěma, já to dělám furt.
Ale ty nemáš v nose prales, Jane.
- Ty to natáčíš? - Můžeme.
Ne, jen něco hledám.
A akce!
Moc se omlouvám, pane Wilcoxi.
Nikdo ještě tolik nekrvácel.
Jane, to vůbec neřeš. Promiň za ten řev.
- Příště to klapne. - Tak jo.
- Takovej trapas. - Já vím.
Kámo, tebe někdo zmlátil?
Je to běžný, aby střechař chodil dovnitř
a dělal přes noc?
Jo, dobrej střechař jo.
Hele, nechci se vtírat, ale když jsem byl nahoře,
jednou z větších děr jsem slyšel hádku.
Z větších děr?
Nebudu ti vysvětlovat mou práci, Nate.
Jasný? Ale doma máš mezilidský konflikt.
Jo, máme přespávačku.
Není to jen tak ledajaká přespávačka, Nate, je holčičí.
Hele, mám pět sester. Holky umí napáchat psychické škody.
Střecha se dá opravit.
Ale neopravíš vzpomínku na to,
jak ti říkají, že máš oči moc u sebe.
Je tam ticho.
Klid před bouří.
Když ztichnou, tak začnou být zlé.
Musíš tam vlítnout a vymyslet skupinovou aktivitu,
než se rozdělí a začnou se pomlouvat.
Ne, to myslím přeháníš.
Ale ne, jdeme moc pozdě.
- Co mám dělat? - Běž nahoru a zastav to,
než dojde na trvalé následky.
Já nechodím nahoru, to dělá Katie.
Já dole chystám zmrzlinu,
než přestanou brečet.
Dneska tady Katie nemáš.
A zmrzku taky ne.
Díval jsem se do mrazáku. Střechařské důvody.
- Nech toho, seš... - Na konci to má E.
Panebože, ty to hrozně přeháníš. Jako vždycky.
Ahojky, jak se tady máme?
Nemůžeme být kamarádky.
Zhluboka se nadechneme.
Hadley, co se stalo?
Hláskovací soutěž.
Cože? Nemám... Stala se soutěž?
Ne, hláskování nám ničí život.
A rozeštvává nás.
Na nic jiného nemyslím.
Mám mozoly od kartiček.
Všechno, co slyším, musím vyhláskovat.
Co. C-O.
A došlo nám, že až bude soutěž,
vyhraje jenom jedna.
A už nebudeme moct být kamarádky,
protože budeme smutné.
Holky, o tohle tady jde?
Božínku.
Děvčata,
nesu skvělé zprávy.
Hláskování nikoho nezajímá.
- Co? - O čem to...
Hele, je sranda soutěžit
a je super vyhrát. Jasně.
Ale mám snad na stole nějaké své
poháry z hláskování?
Tati, nikdy jsi nevyhrál.
Ale kdyby jo, neměl bych je na stole,
protože to by bylo hloupý.
Šprtaly jsme se jak o život, pane Wilcoxi.
To je super. Nádhera.
Ale sázet sebeúctu na tuhle soutěž...
je hloupý.
- Tati, není to... - Hloupý?
Ale je.
Předvedu. Dejte mi slovo.
Fiduciární.
To jsem nikdy neslyšel.
Netuším, jak se hláskuje. Vy to některá víte?
F-I-D-U-C-I-Á-R-N-Í.
Hele na to, už teď hláskujete líp
jak dospělej chlap s vlastním barákem.
Nezáleží na tom, kdo vyhraje pohár. Už teď jste vítězky.
A ty vaše chytré hláskovací hlavičky
jednou dostanou super práce
a budete si moct koupit...
- Můžeš jít, tati. - Tak jo.
Moc mě to mrzí.
- To nic. - Budeme dál kamarádky.
Tolik soutěží ještě bude.
Holčičí přespávačka. Snadné jak facka.
Sam.
Proč jsi mokrá?
Musela jsem poslat svého koníka pryč.
Nemáš koníka.
Teď už ne.
Pila mi vodu z akvárka.
Počkej, ty jsi pila z akvárka?
Už je mi líp.
Nechápu, jak to Katie dělá.
Vyzvedneš. Odvezeš. Zase vyzvedneš.
Nemám ani chvilku na sebe.
Odejdu na záchod a Sam na mě mluví přes dveře.
Vůbec se nevyspím.
Spotify mi doporučuje podcasty pro mámy.
Bolí mě nohy. Bolí mě záda.
Nevejdu se do riflí a podívej se na mě.
Cpu se tady.
Ani nemám hlad a stejně tlačím.
Tenhle život není pro mě, Petere. Nejsem žádnej Conor Ashford.
Já prodávám Toyoty.
A co je prodejce, který nic neprodává?
Připomínáte mi tátu.
Jakej je?
Nevím, deset let jsem ho neviděl.
Ale než mu ruplo v bedně
a nechal mě zapadlého v balóncích v herně,
tvářil se přesně tak, jako se teď tváříte vy.
- Dík, Petere. - Není zač.
Neměl bys to rozvézt?
Co se asi tak stane, vyhodí mě?
Ale ne, budu se muset zaregistrovat pod jiným e-mailem.
Celou firmu řídí robot.
Nechceš koblihu?
Ne, jedna mě ztrapnila ve státní televizi.
Hochu, to jste byl vy?
To video je boží.
S koblihou! Koblihou!
Hochu, to je trapas.
- Nemakačenko s koblihou. - Stačí, posuň to.
A akce!
Hochu, to jste taky vy!
Jak to se tam vzalo?
To je haluz. Algoritmus nás musel poslouchat.
To není zlé.
- Maminko! - Ahoj, miláčku.
Tady ji mám. Ahoj.
Mami! Konečně.
Ahoj.
- Ahoj! Zrovna předehřívám troubu. - Chyběly jste mi.
Panejo. Ahoj.
Jsem rád, že jsi zpět.
Mami, co jsi odjela,
- naše oblečení je cítit jinak. - Jakože smrdí?
Je cítit po tobě.
To mi nezní špatně.
Mně se pleť změnila ze smíšené na mastnou,
protože pokaždé večeříme pizzu.
Nejíme jenom pizzu.
Tak třeba dneska
chystám lasagne. Ano, omluvte mě.
Super, další sacharidy.
Já si to moc užila.
Potřebuju nové líčení a novou kosmetiku.
- To probereme. - Znovu.
Můžu jen... Můžu si vybalit? Něco jsem vám dovezla.
- Suvenýry! - Kde jsou?
Teď máte radost.
- Kde jsou? - Pusť to.
Teď mi připomínáte mou mámu.
Hele, prostě dej ty lasagne sem.
- Podívejte se. - Díky.
Čekala jsem, že to půjde dobře,
ale ono to jde ještě líp.
Už máme distributora.
Lori říkala, že budu její druhý Scrub Daddy.
Nevím, co to znamená,
ale zní to super.
Bohajeho.
- Dobrý? - Jo.
V pohodě, to se mi děje pořád.
Opravdu?
Jo, opravdu.
Kdo volá?
Lori.
Ahoj, Lori.
Ano.
Nekecej!
Urychlili výrobu Star Minderu, aby vyšel už tento měsíc!
- To je úžasné. - Mami, to je super.
Dobře.
Další dva týdny?
Co?
Fakt? Zrovna jsem se vrátila domů.
- Co? - Ne, já...
Rozumím.
Omlouvám se.
Samozřejmě. Ano, já vím.
Ať mi asistentka pošle letenky
a uvidíme se zítra.
Tak jo. Měj se.
- Ty zase odjíždíš? - Co? Mami?
- Zrovna ses vrátila. - Já vím.
Zrovna ses vrátila.
Zrovna jsme tě kvůli tomu objímali.
Neobjímali bychom tě tak moc,
kdyby ses jenom stavovala.
Nechci nikam odjíždět.
Opravdu ne. Ale musím a...
Jenom do San Francisca a jenom na dva týdny.
Jenom? Víš...
Nevíš, jaké to pro nás bylo, ty poslední
dva týdny, takže...
Vím, že je to těžké.
Pro mě taky.
Ale je to velká příležitost.
Mohla by nám úplně změnit život.
Ale co když byl v pořádku už předtím?
Tati.
- No tak, tati. - Tati.
- Mám to. Všechno v pohodě. - Tati.
- Hrozně to řve. - Všechno dobrý.
Všechno dobrý.
Tak jo.
Všechno dobrý. Tak jo.
Hele...
Nějak to vymyslíme, ano? Je to super.
- Díky. - Je to super.
Ano, to je. Opravdu je.
A víš ty co?
Dovezla jsem z Koreje něco,
co by nám mohlo pomoct to tady ještě líp zorganizovat.
Digitální kalendář.
Tohle je řídicí panel budoucnosti.
Super. To je super.
Tohle je nejlepší.
Není rozkošná?
Kalendářní kočka!
A teď se můžu starat o kalendář
- odkudkoli. - Super.
Můžu vám denně posílat poznámky a zdravé recepty, úkoly navíc.
Bude to super.
Díky.
Tak jsme si tu zbyly.
Tři sirotci.
To se nevypere.
Paneb...
Ty nám nepereš oblečení.
Hadley, co tady děláš?
- Gracie, Sam, honem! - Ne, nevolej je.
- Honem! - Nechoďte sem dolů!
Táta nám stříká oblečení voňavkou
a vrací nám je špinavé.
Proto voním jak máma?
- Ne. - Já to nechápu.
Neustále seš tady dole a pereš.
Jo, protože neustále peru ručníky!
Vidíte to? Podívejte se.
Nikdy to neskončí. Máma říkala, že prvně ručníky,
ale k ničemu dalšímu se nedostanu.
Co se děje?
- Táta nám nepere oblečení. - Tak jo. A dost.
Nalijme si čistého vína.
- Netvore. - Jsme nechutný.
Mámin systém nefunguje.
- Mámě jo. - Jo, protože máma je máma,
ale já nejsem máma.
Čekal jsem to jen na pár týdnů.
A málem jsem to dal.
- Nedal. - Říkám, že málem.
Ani zdaleka.
Bylo pár světlých chvilek.
- Plakal jsi ve skříni. - Hele,
mámin systém fungoval pro mámu.
Dokud to mělo být dočasné, myslel jsem, že budu ona.
Ale očividně není, takže potřebujeme nový plán.
Nadešla nová éra.
Tátova éra.
To zní jako hrozný nápad.
Kalendářní kočka!
To se může?
Jo, protože nadešla moje éra.
Ale jak si to budeš pamatovat?
Prostě se mi budete připomínat.
A když zapomenu, řeknete to znova.
Tátova éra je o týmovém úsilí.
Budeme spolupracovat a vy dostanete, co chcete,
a já dostanu, co chci.
Což je vrátit se k tomu, co umím, což je prodávat auta.
Proč bychom nemohli mít všechno?
Promluvme si o tom.
Co potřebujete, abyste to teď zvládaly?
Já chci koně.
To nemůže být argument.
Co jídlo? Doma není jediný kus zeleniny nebo ovoce.
A drogerie. Musela jsem se holit máslem.
- Máslo mám rád. - Já chtěla náplast
a poslal jsi mě pro izolepu.
Šuplík na příbory je plný špaget.
Jo, špagety jsou tak nějak všude.
A všechno naše oblečení je špinavé.
- Jo. - Tak jo.
Vím, kam vyrazíme.
Do supermarketu, nákupáku a železářství.
Na jedno místo.
Magické místo s jasnými zářivkami,
co dokáže vyřešit jakýkoli problém.
Nemocnice?
Ne. Ještě líp.
Walmart!
Já beru čisticí prostředky.
Gracie, drogerie. Hadley, jídlo.
Dáme si pozor, užijeme si to. Walmart na tři.
Raz, dva, tři.
Walmart!
Pardon.
Máme trička a spodní prádlo na dva týdny.
Co ponožky?
Ty jsou volitelné, ale posluž si.
Tak jo.
Co bude po dvou týdnech?
Všechno to vyhodíme a začneme znova.
Ano, ano, ano.
Když teď děláme věci po mém,
ošéfujeme to jako ve špičkovém autosalonu.
Tohle je vaše motivační tabule.
Čím víc toho doma uděláte, tím víc získáte výhod.
Ano.
Každá si povede svoji údržbu,
kam budete psát, co vám dochází,
abych to dokoupil.
Tady bude sekce náhradních dílů a doplňků.
Zde budeme mít všechny gumičky
a ty další věci, co na ně šlapu.
- Fér. - Dobrý nápad.
Vítejte v rodinném autorizáku Wilcoxových.
Teď si prosím vychutnejte svou sladkou snídani, která se nemusí drhnout.
A dnes bude senzační den.
NEJLEPŠÍ TÁTA na světě
Postavte na kafe, nejlepší prodejce je zpět!
Nate, co tady děláš?
To, co umím nejlíp.
Žiju si po svém a prodávám senzační vozy.
Peytone.
Počkej, on se vrátil? To nejde.
Ale co tvoje dcery? Ví to manželka?
O mou rodinu se neboj, je o ně postaráno.
Příští song vyberte vy.
Moje exmanželka říkala,
že nemám na to, abych byl rodič.
Věřily byste tomu?
Kdyby mě tak teď viděla.
Sbohem, ručníky.
To jsou všechno roláky?
Ve všech barvách.
Já vím, ale jestli si tě má Brian všimnout,
tak na to musíš takhle. Ne vyzývavě,
ale konzervativně.
A ignoruj ho.
Do třídy choď jinudy.
Ne? Tak jo.
Dík, tati.
Budete nadšený. Mějte se.
Ty válíš, Nate.
Tenhle přišel jenom na záchod.
Na tabuli s ním.
Na rovnováhu mezi životem a prací.
Na zdraví.
VELKÉ SLEVY CHTĚJTE PEYTONA
Začíná to být smutné.
Sam pořád pusinkuje děcka.
Jak ji to odnaučíme? POMOC!
Není sto babek trochu málo?
Hele, Cinnamon je člen rodiny.
Je s námi už léta.
Je to hodnej kluk.
Ale od toho incidentu se změnil.
Víte jak, byli jsme na pouti,
všude smích, hudba.
Trochu se to zvrtlo
- a malinko zdivočel... - Padesát babek a beru.
- Dobře. - Tak jo.
To je...
Jo. Pokud mi slíbíš,
že přestaneš pusinkovat děcka,
Cinnamon je tvůj.
Všechny pusinky dám Cinnamonovi.
Počkej chviličku. Žádné hlasité zvuky
a možná ty pusinky pošli vzduchem. Šlo by to?
- Díky, tati. - Nemáš zač.
Panejo.
Fakt?
Přestala je ve škole objímat a pusinkovat?
No to je pecka, asi tu bublinu fakt pochopila.
Co? To jde?
No tak jo. Mějte se.
Tý vado.
Božínku.
Tomu neuvěříš. Volala Samina učitelka,
že by snad Sam mohla přeskočit třídu.
Zírám. Měl bys nám všem pořídit koně.
Na to nemáme pozemky.
Záchod se zas ucpal.
Byla jsi to ty?
Ne.
To zní jako problém pro údržbáře.
Kdo je údržbář?
Vždyť už jdu. Z toho bude týdenní zásoba košíčků.
Hodná holka.
Nezapomeň si přidat auto na tabuli.
Nohy hore, projíždí uklízečka.
Mimochodem, kdy máš zítra to s tím prodejcem roku?
Celé odpoledne. Je to velká věc.
Ale co ta Hadleyina soutěž v hláskování?
Taky odpoledne. Ale zvládnu oboje.
Kdybys... Zasekla se. Kopneš do ní?
To je ono.
Taky si tam přilep jedno auto.
Tvoje slovo je „duopol“.
Duopol.
D-U-O-P-O-L.
Duopol.
Správně.
Zklidněte se.
Lidi, zklidněte se. Klid!
Ahojky.
Další je na řadě Hadley Wilcoxová.
- Pane, prosím. - Pardon.
To je vzrušující.
Tvoje slovo je „systematika“.
Systematika.
To dáš, Hadley!
- Pardon, omlouvám se. - Pane, jste na soutěži.
To není...
Neodhadl jsem atmošku, pardon.
Systematika.
S-Y-S-T-E-M-A-T-
- I-K-A. - Y-K-A.
Systematika.
- Spletla se. - Správně.
To je ono! Hadley!
No tak, lidi.
Gramatika je nepředvídatelná.
- To bylo něco. - Jo.
Já to píšu jinak.
GRATULUJEME, NATE WILCOXI Nejlepší prodejce roku
Tvůj hošánek tě zase opustil, co, Dane?
Beztak teď svým děckám nahrává kredit
ve videopůjčovně.
Ne, to by mi neudělal.
Jen říkám, že mu na tobě nebo tomhle místě nezáleží.
A nikdy nezáleželo.
Bude tady.
...Ř-E-K.
- Polštářek. - Správně.
Dan: Kde seš?
Hele.
Kolik kol ještě?
- Kolik kol? - Jo.
Pokračujou, dokud nezbude poslední.
Tys nikdy nebyl na hláskování?
U nás ve škole se nedělaly.
Spíš asi dělaly.
Jenom ses asi neúčastnil.
Hned jsem tam
Skočím si jenom na záchod.
- Pohlídáš mi místo? - Pohlídám?
- Aby nikdo... - Hele, až se vrátíš,
nesedej si dozadu, ale pojď sem,
pěkně vedle mě.
Uvidíme se tam.
- Něco tu máte. - Páni.
Žádný strach, dorazil váš dobrý brach!
Jo, Nate!
- To je můj kluk. - To jsem já. Jeho kluk.
To je pecka, mám velkou radost.
Ale pojďme na to, nemám moc času.
Co je důležitější než tohle?
Nic. Nikam nespěchám.
Nikam nespěchám. Tak jo.
Jen se nemůžu dočkat.
- Tak jo. - Klid, vydechni si.
Musím tě seznámit s manažerem pobočky v Cool Springs.
Moc se na tebe ptal.
Jasný, nemůžu se dočkat.
- Jdeme. - Jo.
- Mike Vanderholden. - Čau.
Je pravda, že znáš pana Úžasného?
Říkal jsem mu, žes byl v Shark Tanku.
Kámo, musíš mi na něj dát číslo.
Mám boží vynález, co mu musím nadhodit.
Já je zas tak dobře neznám.
- Byl jsem v jednom díle. - Nebuď skrblík.
Taky ti z toho něco kápne.
Nic kápnout nechci.
Uvážlivý.
Pardon, ale to je špatně.
Tak mi na sebe dej LinkedIn
a já si najdu žraloky tam.
Nenajdeš je na LinkedInu.
A nemám LinkedIn.
Neříkal jsi, že je to borec?
- Tak jo. - Jo.
- Rozjedeme to? - Jo.
- Chviličku. - Bez problému.
Chováš se jako magor, tak se jen chci zeptat.
Jen se těším na proslov, už chci mluvit.
- Nechci ho zapomenout. - Super.
- Tak jo.
Pardon, ale to je špatně.
HLÁSKOVACÍ SOUTĚŽ
A nyní zůstávají poslední dva soutěžící.
Jako první...
Hadley Wilcoxová.
Tvoje slovo je „diftérie“.
Zopakujete mi je, prosím?
Diftérie.
To je ono.
Díky moc.
Díky.
Nemám moc času, tak to urychlíme.
Říká se, že tátové nemůžou mít všechno,
ale já povídám, že to není pravda.
Jo!
Hele, je úžasné vyhrát prodejce roku, to opravdu je.
Ale skutečná odměna je přijít domů,
otevřít dveře
a vidět tváře mých dětí, až jim ukážu tyto lístky!
Tak jo, díky. Díky moc.
No není to frajer?
Toto vozidlo je na prodej.
- Co je? - Prohrála jsem.
Věděl bys to, kdybys mě tam
nenechal samotnou.
Chtěl jsem se vrátit.
- Myslel jsem, že stíhám. - Ale nevrátil.
Hadley, to bude dobré.
Budou další soutěže.
Je mi fuk, že jsem nevyhrála.
Chtěla jsem tě tam.
Pak že sebeúcta nestojí
na hloupý soutěži,
ale podívej se na sebe.
Chci jet domů.
Prosím, zavez mě domů.
Dobře. Pojedeme domů. Kde je Gracie?
Po škole má doučování.
Proč to vím já, a ty ne?
Co se stalo s „budu si to pamatovat“?
Pojď! Rozjedeme karaoke.
Hele, no tak.
Děcka se budou zlobit i pozdějc.
Ti se očividně dobře baví.
Víš, co jsou zač?
Děláte si srandu?
Co se to děje?
Čau, Nate. Jak je?
Pořádáš oslavu narozek?
Co?
Běžte nahoru. Honem.
- Gracie. - Tati?
Měl jsi být v práci ještě hodinu.
- Co to děláš? - Moje chyba.
Kazím vám „doučování“?
Co ty tady děláš? Má na sobě rolák.
- Roláky jsou mega. - Co?
Panebože, takovej trapas.
Gracie.
Gracie, no tak.
Musíme si promluvit.
Nemáš být sama s klukama.
O tom tátova éra není.
Není o lhaní.
Ne, je o všelijakých zkratkách,
aby sis mohl dělat, co chceš.
A očividně je o lhaní,
páč máma neví, že ses vrátil do práce.
Gracie, to nemá...
Jo, teď prásknu dveřma.
Nate, musíš ven.
- Teď ne. - Jo, teď.
Co je?
A dones lopatu.
Chudák malej.
Panebože, co budu dělat?
Sam ho nesmí takhle vidět.
Odtáhneme ho k sousedům.
Zítra vyváží odpad.
Zítra je tříděný...
- Čapni kopyto. - Čapnu kopyto.
Je naživu!
Lehni! Lehni! Buď větší jak on.
Klídek!
- Ne, tam ne. - Ne!
- Panebože. - Co?
Musíme valit.
- Bacha. - Panebože, zdrhej.
Dělejte.
Panebože.
No tak, Cinnamone.
Ale ne.
Tati, co se stalo?
Kůň ležel mrtvej na zahradě, ale teď je zase živej.
Tati, koně spí vleže.
Cinnamone, pojď ke mně.
To nic, ke mně.
Hodný kluk.
- Dej to sem. - Hele.
Cinnamone, mám tady pizzu.
Pojď, Cinnamone.
Ale ne.
To opravím.
No tak, Cinnamone.
- Pojď sem. To je ono. - Tati, ne, on uteče!
- Pozor. - Tak pojď.
Zastav, ne!
Ne!
Cinnamone, stůj!
Mrzí mě to, Sam.
Tati, pozor!
Ne, ne, ne.
Jsi v pořádku?
- Jo. - To nic.
Koně, co?
To opravím.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Mám senzační zprávy.
Lori se povedlo pár věcí popřesouvat
v rozvrhu,
aby mohla zítra živě streamovat od nás doma se mnou.
- Živě? U nás doma? - Jo.
Lori to přišlo jako nejlepší,
protože tam Star Minder vznikl.
Je to v kalendáři.
Jo, viděl jsem.
Jenom ten zítřek přišel nějak brzo.
Konečně vidíš, jaké to mám.
Možná jenom trochu vysaj, my přistáváme kolem poledne.
Jo, to dost pomůže.
A zlato, díky moc, že jsi zůstal s holkama doma
a postaral se o domácnost.
Bez tebe bych to nedokázala. Miluju tě.
Já tebe taky.
- Tak ahoj. - Jo.
Božemůj.
PŘIPOMÍNKA ŽIVÉ STREAMOVÁNÍ
Pozdě, kalendáři.
Chtěl jsem, aby všichni měli, co chtějí.
Ne, ty jsi něco chtěl.
Bohajeho, člověče...
Podívej na to. Ani se...
Ale ne.
Musím to napravit.
Jen vůbec nevím, kde začít.
Třeba rovnou tady.
Myslíš, že vím, jak budu opravovat tu střechu?
Doufám, že jo.
Ne, nevím.
Ale víš co?
Budu to dál zkoušet.
A jo, bude to trvat věčnost.
A bude to mega těžký a bude to stát majlant
a možná to neklapne.
Ale někdy musíme pro ty, které milujeme,
dělat těžké věci.
Taky tě miluju?
Tohle je sranda, ne?
Takové táboření v obýváku.
Maršmelouny na ohýnku.
- To je topítko. - Fajn.
Maršmelouni kapají na koberec.
To je jedno.
Ten tady stejně nezůstane.
Všechno je to jedno.
Podstatné je, že jsme spolu.
Náš dům je v troskách.
Já nemám pokoj.
Jo, to je zlé.
Nejvíc zlé, že?
Ale my to překonáme.
Jako rodina. Jasný?
Hele, vím, co potřebujeme.
- Strašidelnou historku k táboráku. - Topítku.
Fajn, historku k topítku.
Tahle je pravdivá.
Stala se už dávno.
V horách byl jeden dům.
A rodina tam seděla v obýváku.
A podívali se ven a viděli medvěda.
Takového medvídka.
A měli radost.
Ale čím víc se přibližoval,
tím víc se zvětšoval.
A byl větší a větší a větší.
V tom jim došlo, že to není žádný medvídek.
Ale pořádný grizzly.
Pak vlezl dovnitř do domu a začal všechno trhat.
Hůř než nějaký kůň.
Takže na co přišel, to roztrhal.
- Rodina byla v pasti. - Přežili to?
Co? Jo...
No jasně, pojď sem.
Ano, ano.
Všichni přežili. Úplně všichni.
Nikdo to nepřežil.
Neměli jak přežít.
- Medvěd se... - Slyšela jsem to.
Jak jsi to slyšela?
Jak jsi to mohla slyšet?
Já... Tak jo.
Věděla jsem, že to není pravda.
Máš pravdu.
Nebyla.
Můžu vám jenom říct...
že jste úžasná děvčata?
Moc mě mrzí, že jsem to všechno tak podělal.
Jak to myslíš? Sehnal jsi mi koně.
Jo.
Protože jsem s tebou nemluvil o osobním prostoru a bublinách.
Co?
Jo, to musíme doladit.
Hadley, holka,
neměl jsem odcházet z té soutěže.
To bylo, jak bys řekla ty,
N-E-M-O...
Hláskuješ „neomluvitelné“?
Jo. Seš chytrá holka.
A Gracie,
ani se na tebe za tu párty nemůžu zlobit.
Neměla jsi to dělat.
Ale následovala jsi mého špatného příkladu.
Nejsem takový táta, jakým bych chtěl být.
Protože jsem se o to nikdy nesnažil.
Mít vás moc rád šlo prostě úplně samo, víte?
Myslel jsem, že to stačí.
Ale nestačí.
Musím se snažit.
A je to hodně práce.
Máma to dobře věděla.
Ta tě zabije.
Jo.
Ale...
Ne, když to napravím.
Jak to chceš udělat?
Jsem prodejce.
Budu prodávat.
Prodávat, jak jsem ještě nikdy neprodával.
- Zdar. - Co chceš?
Mám velikánskou prosbu.
Jsem docela v úzkých.
Vím, že v práci si úplně nerozumíme,
ale respektuju tě,
což ti tak možná nepřipadá
kvůli těm věcem, co říkám.
Ale neúcta je vlastně úcta.
Je to stejné slovo.
Jenom tam má „ne“ navíc.
Ale když dáš to „ne“ pryč...
Zůstane ti...
Jenom samá úcta. A to je...
Co chceš?
Potřebuju si půjčit tvůj barák. Jenom na zítra.
Na oplátku
jsem ochoten přenechat ti svoje lístky na Titans.
Opravdu?
Jo.
Páni.
Myslel jsem, že se nikdy nedočkám.
Nate, já vím, jak těžké to
pro tebe bylo, dostat to ze sebe.
Viděl jsem tě trénovat na kameře.
Říct si o pomoc chce kuráž.
Taková upřímnost a zranitelnost
je inspirativní, hochu. Fakt jo.
Díky.
Chci ti pomoct.
To se mi ulevilo.
Kecám!
Hele, nezatahuj ty žaluzie.
No tak.
Peytone, vrať ty lístky.
Peytone.
Potřebuju tvůj barák.
- Co? - Nemám čas vysvětlovat.
Jako náhradu za to,
když sis z mého udělal hotel pro děcka.
Pardon, mluvíš o té přespávačce?
Nezabíhejme do zbytečných detailů.
Uvědomuješ si, jak hrozně se ke mně chováš?
Neodpověděl jsi mi ani na jedinou
textovku.
Zval jsem tě znovu na discgolf. Nic.
Kozí jóga, žádná odpověď.
Takže ne, nepůjčím ti barák.
- Co? - Žádnej barák.
- Počkej. - Jo.
Omlouvám se.
Co?
Chci si vyrazit.
Jsme dva tátové v domácnosti.
Máme toho víc společného, než jsem si myslel.
Myslíš to vážně?
Naprosto.
Protože žádní jiní tátové se mnou nikam nechodí.
Beztak ne...
ale já nejsem jako oni.
Můžu ti potřást pravačkou?
Jo, klidně.
To je dobrý.
Tep 125 ÚDERŮ
Ale ne.
Panebože.
Půjčím ti barák.
Dík, kamaráde.
Bohajeho.
Tak jo, lidi.
Čeká nás jednoduchá výzva.
Musí to tady vypadat jako u nás doma,
aby mámin stream proběhl bez zádrhelu.
Tati, prober se.
Poslouchám, jen mám zavřené oči.
Co tady děláš? Psal jsem mámě.
Poslala mě, prý se třeba něco naučím.
Ať už to znamená cokoli.
Tak jo.
Můj plán má pět jednoduchých kroků a vyžaduje perfektní spolupráci.
Krok jedna, zachycení.
Musíme se ujistit,
že auto, co vyzvedne mámu a Lori na letišti,
je pod naší kontrolou.
Nedáte si pistácii, dámy?
Krok dva, přesměrování.
Štáb na živé streamování musíme odklonit sem.
Hledáte Wilcoxovy?
Ti se přestěhovali, ale mám jejich adresu.
Krok tři, klam.
U Conora to musí vypadat jako u nás doma,
takže naše fotky, naše věci,
naše běžná úroveň nepořádku.
Krok čtyři, náklonnost.
A ta je zásadní, holky.
Musíte před těmi kamerami zaválet.
Já udržím přijatelný oční kontakt.
A na konci streamu dosáhneme kroku číslo pět.
Šťastní až navěky.
Máma se vrátí domů,
uvidí, co jsme udělali, aby se jí splnily sny.
A všechno bude v pořádku.
Star Minder bude obří hit...
Co tam dělám já?
Co?
Možná si to představuju jenom já.
- To je jedno. - Dobře. To bychom měli.
Jdeme na to.
Vítejte v Nashvillu.
Za chviličku už budeme u brány.
Na dráze je trochu rušno,
ale přistáli jsme s drobným předstihem.
Napíšu řidičovi,
- ať to ví. - Super.
Všechno to vypadá skvěle.
Tohle bude na kameře?
Vidíš mý vlasy, tati?
- Nechutný. Humus. - Míň kecání, víc bušení.
- Jde nám to skvěle. - Kdes tu fotku
vůbec našel? Nebyla nikde pověšená.
Tys kvůli ní...
Nevypadá to tady až moc pěkně?
Jako na tebe.
Víš co? Máš recht.
Conore, nemáš špagety, co bych mohl rozházet po zemi?
Proč dělá nové díry do zdí,
místo aby použila ty stávající?
Kamaráde, žiješ minulostí.
Kde jsou ty Star Mindery?
Sakra, musím se otočit domů.
Petere.
Tati, máš je?
- Přistály dřív. - Co? Přistály dřív?
Přistály dřív.
Já se zamotal na letišti.
Šel jsem na odlety,
že odtamtud se beztak odchází z letiště.
Když jsem došel zpátky,
nasedaly do auta a odjížděly.
Tati, jedou k nám domů.
Musíš je zastavit.
Tak jo, odříznu je.
Ne, to nedělej.
Počkej třeba na semafor.
Neslyším tě, synu.
Musím zachránit situaci!
Lidi tady jezdí jako blázni.
Tak jo, zastavím je.
Kdyby se to nepovedlo...
Mám tě rád, synu.
Máš mě rád?
Tati, není to tak důležitý, nedělej to.
Tati.
Tati, seš v pohodě?
Tati?
Dobrý. Uvidíme se na místě.
Tati, počkej. Co jsi...
Waltere?
Katie.
To je náhodička.
Ani se...
- Ty ho znáš? - To je můj tchán.
Proč jsi nás odřízl?
Katie, při nehodě
je vždy viníkem řidič vzadu.
Neměl jste mě tak dojíždět.
Takže ty jsi doma.
Jo, byly jsme na cestě domů a...
Super, taky tam jedu.
Svezu vás.
Ne, neměly bychom opouštět místo nehody.
Vaše auto mělo nehodu.
Moje je v pohodě.
Počkej tady, hned jsem zpět.
Ano. Jo.
Co...
Čau, Nate, o co jde?
- Kde seš? - Promiň.
Došla poptávka na jízdu a lístky na Bonnaroo jdou do slev,
tak potřebuju prachy.
- Co? - Jako fakt?
- Telefonuju. - Potřebuju odvoz, kámo.
Petere? Potřebuju odvoz teď hned.
Jo! Jedem!
Pardon.
Asi neumí semafory.
„A tak se zrodil Star Minder.“
Přišel na svět...
Lakewood Springs?
- Waltere, tady přece... - Neparkujeme? Já vím.
Parkujeme na příjezdovce, jako ostatně vždycky.
Jak dlouho jsi byla pryč?
Natovi to šlo senzačně.
Měla bys vidět, co udělal doma.
Budeš určitě překvapená.
Tak jo, dámy.
Jsme tady, mise splněna.
Nebuď nervózní.
Pokud dneska prodáme 5 000 kusů,
do konce měsíce budeš v obchodech.
A když ne,
zbudou nám hlavně pěkné vzpomínky.
Tak jo, dámy.
- Pomůžu vám. - Díky.
Není zač, paní žraločice.
Waltere, co se děje?
Neboj, Nate ti to vysvětlí.
Super, kde je?
Pozor, přijíždíme!
Bacha! Neumíme zastavovat!
Nate, panebože...
Nate!
Panebože, jsi v pořádku?
Jsem. Vítej doma.
Doma?
Čí je ten kůň?
Proč jsme u Conora?
Musel jsem se s ním dohodnout.
U nás to není připravené na kamery.
Kdepak, chci slyšet víc.
Radši ne. Pojď dovnitř, postaráme se o ten stream.
Ne, Nate, co se stalo u nás doma?
Fajn, dobře.
- Vrátil jsem se do práce. - Co?
A pak jsem Sam koupil koně.
Koupil jsi jí koně?
Objímala a pusinkovala děcka ve škole,
tak jsem koupil koně.
A ten kůň pak naoko umřel.
Ale koně spí vleže, očividně.
To jsem nevěděl, teď to vím.
A pak ten kůň rozmetal barák.
Všechno dokopal a rozboural.
- Jsou holky v pořádku? - Jo, nic jim není.
To ta střecha. Propadla se.
- Propadla se střecha? - Vedlejší...
Ani se to netýká toho koně, prostě se zbortila.
Takže je poměrně velká šance, že...
jsem nám zničil život.
Katie, připravená?
Jo, dala bys mi jen vteřinku?
Jasně.
Nate, jak jsi mohl?
Měl jsi tolik příležitostí říct mi, jak jsi opravdu na tom,
ale jenom jsi mi lhal.
Myslel sis, že na to nepřijdu?
Ne, poslyš, musíš mi věřit.
Nenechám tvůj sen zahynout
v Conorových stupidních keřích.
Jenom běž dovnitř. Prosím, pojďme dovnitř...
A uvidíš, co jsme pro tebe s holkama udělali, ano?
Půjdu dovnitř...
ale neskončili jsme.
Já vím.
Dobře.
Jdeme na to.
To myslím fungovalo.
Vypadáte povědomě. Neznáme se odněkud?
Jsem v Shark Tanku.
Ne, to nebude ono.
Ahojky.
- Mami! - Maminko!
Ahoj, holčičky moje. Chyběly jste mi.
Ahoj.
Páni.
Co?
Je v šoku, že nám nespadl barák,
když byla pryč, chápete?
Zdá se, že jsme všichni tady.
Pojďme začít streamovat.
Dobře.
A tady se zrodil Star Minder.
Přesně tak, ano.
Seděla jsem na své oblíbené židli,
koukala se na svůj oblíbený...
oblíbený komín.
A napadlo mě,
že musí být lepší způsob, jak se zorganizovat.
- Přesně tak. - Ano.
Co vy si holky myslíte o mámině vynálezu?
Používám ho každý den, pomáhá mi s úkoly.
Mně pomáhá zaměstnávat ruce.
Super.
Mně připomíná, jak se slušně oblékat do školy.
Super.
Katie, na streamu to opravdu žije.
- Jo? - Jo, to je super.
Tři slušné dcerky
a manžel, který je neskutečně schopný...
Udržovat oční kontakt?
- Přesně tak. - Ano.
Prodávám Toyoty, jsem nejlepší na okrese...
- Super. - Co se to děje?
Conore, co ti lidi dělají u mě doma?
Děláš si srandu? Tys jí to neřekl?
Myslel jsem, že už bude po všem.
Proč říkala, že u ní doma?
Protože jsem tady doma, kočko. Tady je to moje.
Co se to děje?
Hele, pozastavte ten stream.
- Nate... - Tati, jede živě.
Tak tohle vystřihněte. Celé to vystřihněte.
Promiň, Lori.
Tohle není náš dům.
- Nemůžu lhát, Nate. - Ale já jo.
Ahoj, tohle je náš dům.
Nate, ne, je po všem.
Je po všem.
Tak jo.
Bohajeho.
Tohle není váš dům?
Ne, není.
Není, omlouvám se.
Hele...
- Žraločice... - Lori postačí.
Pravda je, že u nás doma je teď neskutečný bordel.
Myslel jsem, že dokážu to, co ty.
V tvém podání to vypadá tak snadně,
ale vůbec není. Je to dřina.
Strašlivá dřina.
To mi povídej.
Asi jsem vždy volil snadnou cestu.
Ale nikdy v životě jsem nedřel
tolik, jako za posledních 12 hodin.
Vzdal jsem se i lístků na Titans, abych to napravil.
Vzdal ses svých lístků?
Nezasloužil jsem si je, víš?
Myslel jsem, že jsem jen živitel rodiny a nic víc.
Ale moct strávit měsíc doma s holkama,
to bylo lepší
než všechny lístky na světě.
Vtipné na tom je...
Že když jsem se snažil být verzí tebe
a brutálně v tom selhal,
stal jsem se zároveň lepší verzí sám sebe.
Šmankote, musím zavolat exmanželce.
Víš co? Tohle tě potěší.
Dokonce jsem použil Star Minder,
abych dal tuhle magořinu dohromady.
Protože i takový táta, jako jsem já,
může se Star Minderem rozjet takhle šílený plán.
Ale o tom vám tady nebudu povídat já.
Poslechněte si to od mé nádherné a geniální ženy, Katie.
Ty jim to vysvětlíš.
Tak jo. Dobře.
Kdybyste šli teď za mnou, ukážu vám Star Minder.
Na streamu se můžou zbláznit.
Dokázaly jste to.
Pojďte sem.
Nemůžu tomu uvěřit. Mám takovou radost.
Jsem na vás moc pyšný.
Koukejte na nás.
Nakonec jsme toho štěstí až navěky dosáhli.
Netrvalo to tak dlouho, jako trvalo Keeganovi opravit střechu,
ale doma jsem to nakonec zvládl dát celkem do pucu.
Určitě nemám pomoct?
Ne, říkal jsem, že to zvládám.
Mohu vstoupit do tvé bubliny?
Kdykoli. Na.
Chceš mi pomoct malovat?
- Jo. - Tak pojď.
Začni tady.
To je ono. Nahoru a dolů.
Dokonce jsme Keegana nechali dát si před dům reklamu.
Žádné nové zakázky nezískal.
Ani jsme to nečekali, ale ceduli jsme mu nechali.
Taky jsem odešel z Toyoty a starám se o prodej Star Minderu.
Teď jsem Katieina jednička.
To jsem byl i předtím.
Ale chápete.
Konečně jsme našli rovnováhu mezi životem a prací.
Teď v tom lítáme spolu, přesně jak by rodina měla.
Sam.
Sladkosti! Sem s tím.
Ať ti vydrží aspoň do druhé čtvrtiny.
Hadley, zeleninka.
Určitě nechceš hrancle?
N-E.
Popcorn pro Gracie a...
- Briana. - Dík, tati.
- Díky, pane Wilcoxi. - Jo.
Tak jo, zlato.
Hadley má v úterý trénink
na okresní kolo hláskování.
A Sam má jízdy se Cinnamonem.
Já můžu vzít Hadley, jestli chceš...
Ne, poučil jsem se.
Žádné hláskování už nikdy nevynechám.
Leda by to bylo slovo, co neznám,
- kterých je spousta. - Super.
Dámy a pánové,
obraťte prosím pozornost k tabuli.
A přivítejte
nejlepšího prodejce Toyot letošního roku...
A je to tady.
...Peytona Mahara!
PEYTON MAHAR PRODEJCE ROKU
Jo, zasloužil si to.
Svaly asi fakt válí.
Ty jsi můj prodejce roku.
Jsem tvůj jediný prodejce.
A dnes je tu s námi i místní vynálezkyně a podnikatelka,
nedávná účastnice Shark Tanku.
Jsou i jiné způsoby.
Co?
Prosím zatleskejte vynálezkyni Star Minderu,
Katie Wilcoxové!
To je moje máma!
Vítej na pódiu, Nate Bargatze!
Můj táta, Nate Bargatze.
- Pusinky všem. - Nech toho, tati.
Je super mít dceru. Holčičí svět je jediný svět, co znám.
Jednou jí bude 45 a já ji budu prosit, aby nás u sebe nechala bydlet.
Najali jsme řemeslníka. A to je senzační práce.
Protože můžete někomu zničit život a pak se zdejchnout.
Bacha!
Když někoho najmeme na práce doma,
přísahám, že to nedělá na plný úvazek.
Ahoj, zlato. Všechno je v pohodě, to jenom zlobí naše vchodová kamera.
Falešný poplach, běhaly tady zvířata.
Koně.
Skunkové. Hrabáči. Kobra královská.
- Oceloti. Skot. - Co? Ne.
Veverky. Byly to veverky, pobíhají tady.
- Je období páření, takže... - Není období páření.
Musíš tam vlítnout a dát jim skupinovou aktivitu.
Pardon.
Popelnice vyvážejí... jeden den. Nevím který, ale je to nějaký den.
Dneska jsou popelnice.
Před pár týdny jsme na to zapomněli.
Takový stres dokáže rozvrátit rodinu.
Počkejte!
Celý týden to pak bylo: „Jezte rukama.“
„Odpadky do kapes, odneste si je domů.“
Nemusíš to dělat.
Je to moc horký, pardon.
Je to moc horký.
Mají slepice ve volném výběhu a slepice, co nejsou z volného výběhu.
Ty ve volném výběhu můžou volně pobíhat.
Očividně ne v obchodě, tam už jsou mrtvé.
Ale na obalu se pořád uvádí jejich zájmy.
Žena mě poslala pro vejce. Tohle je šílené.
Už jsem byl u mlíka a zatmělo se mi před očima. Vejce nedám.
Zjistil jsem, že koně spí vleže. To jsem nevěděl.
Ono to žije!
Nad tím člověk nepřemýšlí, když kupuje koně.
Že vám na dvorku umře tak velká věc.
Nejde jenom tak odšoupnout do lesa.
Nech toho!
Jdu dopředu a říkám: „Ledovou kávu se smetanou.“
A ona: „Smetanou?“ Já: „Smetanou.“
Ještě to zopakovala. „Ledovou kávu se smetanou?“
V ten moment mi mělo dojít, že je něco špatně.
Ale než mi to došlo, vrátila se se šlehačkou ve spreji.
A já se podíval dolů
a ona mi začala na ledovou kávu nandávat šlehačku.
A já: „To jste myslela, že říkám?“
„Neřekl bych snad ledovou kávu se šlehačkou?“
„Copak jsem magor?“
- Říkali jste, že dostanu víc. - Dostaneš, neboj.
Byli jsme živitelé rodin.
Střih.
Tak jo, díky moc, že jste dneska přišli.
Moc to pro mě znamená.
Jedno z nejlepších publik na světě.
Dík... Moc si toho vážím.
Tady je můj kluk.
Moc si toho vážím, byli jste neuvěřitelní.
Díky moc.
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová