Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Тази ще ви хареса.
Страхотна кола е.
Има чудни поставки за чаши.
На нашите коли не се показваха.
Харесвате чаши, нали? Имате чаши.
Имате тийнейджър, нали така?
Казвам се Нейт Уилкокс
и съм най-добрият търговец на коли край Мисисипи.
Тази е най-безопасната кола на пътя.
Тази е най-шумната кола на пътя!
Мнозина мислят,
че продажби се правят с фалшиви усмивки.
Не и при мен! Аз разбирам нуждите на клиентите си.
Аз им помагам да решат истински проблем.
Отиваш в колежа, нали?
Всички ще карат пикапи и лъскави коли.
Трябва да се отличаваш. Трябва да си запомнящ се.
Ще го постигнеш с това.
- С миниван? - Естествено, че с миниван!
Пич, карах такъв в гимназията и всички се кефеха.
Избраха ме за крал на бала.
- Така ли? - Аха.
Бях в малко училище с много момичета,
но те още говорят за този миниван.
Вътре дори има хладилник, пич.
Да, ето така продавам коли.
И досега всичко вървеше много добре.
Честно ви казвам, сбъднал съм Американската мечта.
Живея в прекрасен квартал.
Имам прекрасна къща.
Имам три страхотни дъщери и невероятна жена.
Какво да ви кажа? Животът е прекрасен.
Аз храня семейството, Кейти е домакиня.
Знам, че може да звучи старовремско,
но за нас е важно да има баланс между работата и личния живот.
Аз се занимавам с работата, а Кейти с личния живот.
- Хайде де... - Спри! Не.
Потърпи. Ще я ползваш, като свърша.
- Надувка. Н-А-Д-У... - Божичко.
Мамо, Хадли пак започна.
Правилно ли го каза?
- Не знам. - Правилно е.
И я бива с дреболиите.
Целият ни свят се върти около цветовата й система.
Не знам смисъла на всеки цвят,
но не аз прибирам децата,
така че не ми се налага да го знам.
"Да купя кон на Сам"?
На календара е.
Добър опит.
Не те чувам. Какво каза?
Кейти не прави всичко сама. Помагам й.
Едно от задълженията ми е да хвърлям боклука и никога не забравям.
Днес е ден за хвърляне на боклука!
Чакайте!
Почакайте!
Чакайте! Чакайте!
Почакайте. Почакайте!
Добре де, понякога забравям.
Ако бях безгрешен, филмът щеше да е доста скучен.
ХРАНИТЕЛЯТ НА СЕМЕЙСТВОТО
Не ме ли видяхте?
Напротив, видяхме всичко.
Тогава защо не спряхте?
Ние сме от рециклирането.
За общия минаха преди час.
Колко готино танцува.
Виж му трапчинките.
Грейси е луднала по някакво момче.
По-добре го прибери,
преди баща ти да се върне.
Мамо, на 13 съм.
- Може да харесвам момчета. - Знам.
Понякога на бащите им трябва повече време
да приемат това.
- Приключих с боклука. - Как мина?
Защо? Какво чу?
Какво имаш в качулката?
Кое?
Боже...
Паднало е от някое дърво.
Тате, колко струва един кон?
Сигурно много.
Не можем да си позволим кон.
Благодаря, Нейт. Сам, без коне.
Защо?
Защото имаме пари само за кон с големи дефекти.
Ами ако те ритне в главата? Няма оправия след това.
Линкълн го е ритал кон в главата.
Абсурд.
Когато бил на десет. Почти умрял.
Оживял е по чудо.
Дебелоглав като коза.
Може ли да си вземем коза?
Козите имат квадратни зеници. Тръпки да те побият.
Можем да си позволим хамстер.
Морско свинче, ако годината е добра.
Златни рибки обаче можем да си позволим цяла торба.
Какво е това? Това ли е звездата ти?
Да, наричам я "напомняща звезда".
Всеки лъч им напомня нещо, което трябва
да направят сутринта.
Божичко, напълно в твой стил.
- И аз това казах. - Да.
Показва страхотна организираност.
Благодаря ти.
Имате късмет с такава талантлива майка.
Много мило казано.
Така ли?
Целувки за всички!
Не! Не! Спри!
Аз искам! Аз искам!
Целувачката иска целувка!
Какво е станало тук?
Еноти.
Довечера сме на гости на семейство Ашфърд.
Родителите на Ейвъри. Конър и Анджела.
С Конър сме родители доброволци.
Той иска да се запознаете.
Винаги пита за теб.
- Той ли? - Ще е забавно. Ще им гостуваме.
Знаеш колко обичам компания от непознати.
Чао, тате. Обичам те.
- Чао, тате. - Лека работа.
- Обичам те. - Обичам ви.
Чао.
Пиши ми три!
Пич, не знам какво става, но днес ги разбивам.
Браво на теб, мой човек.
Ето ти кафето. Както го обичаш.
Една сметанка, 14 захарчета.
Колко пъти си печелил "Продавач на годината"? Шест?
Не го правя за рекорда.
Правя го...
за билетите за "Тайтънс".
НЕЙТ УИЛКОКС РЕКОРД
Правя го за семейството,
защото за тях няма да има по-голямо щастие да погледнат екрана
и да чуят името ми скандирано от цял стадион фенове на "Тайтънс".
Това ще е най-щастливият им ден в годината. Да ме видят на екрана.
Ти си истински мъж и баща.
Благодаря.
Наистина ли? Невероятно.
Избрахте страхотна кола.
Ще изкара 20 години.
Няма да ви потрябва друга, докато навършите 50.
- Ласкател. - Сериозно говоря.
Денис ще ви отведе до кабинета ми.
Дано ви залипсвам.
Пейтън, обуй дълъг панталон.
Шефът не трябва да те вижда така.
- Дамска тениска ли носиш? - Да.
Писна ми да губя от Нейт
и промених стратегията.
Омайвам жените
с мускули и сами ми пълнят джобчето.
Виждате ли?
- Не. - Не... Недей така.
Сега танцува Тойота. Сега танцува Пейтън.
- Сега Тойота. - Колко време го тренираш?
Тази сутрин 45-50 минути.
Билетите ще са твои.
Веднъж с пакистанец, никога с другистанец.
Майсторът беше ужасен.
Колко продължи ремонтът?
- Шест години. - Шест години! Леле.
Грилът е мъжка работа.
Да, супер.
Петсекундното правило.
Това ще е за мен.
Добре.
За какво са тези фризбита?
- За фризби голф! Играеш ли? - Еха.
Не, не.
- Упражнявам се постоянно. - Ясно.
Трябва да загрея.
- Еха. Леле. - Аха.
В какво се целиш?
Опитва се да впечатли мъжа ти.
- Днес монтира скарата. - Много мило от негова страна.
Съжалявам.
Взе да става опасно.
Конър!
Божичко.
- Извинявай, Ейвъри. - Боже.
Този път уцели.
Конър, стига толкова.
Ще обърнеш ли кюфтетата?
Да, добре.
Мислех, че са от настъргани картофи.
Как върви работата, Анджела?
Добре. Продажбите растат.
Най-накрая спечелихме делото.
Съдията каза
на ищеца: "Кьорав карти не играе".
- Джакпот. - Супер. Поздравления.
Забравих салфетките за базара на домашните сладки!
Не се тревожи, Конър.
- Ще вземем на прибиране. - Така ли?
Ще кажа на Кийт.
Кой е Кийт?
Помощникът ми. Прави всичко за мен.
Следи пътувания, разходи, дневен график.
Кийт се грижи за всичко важно в живота ми.
Не мога без него.
Миналата година забравих Деня на бащата.
Нямаше проблем.
Кийт вече бе изпратил прекрасен букет божури на Конър.
Много мило от негова страна.
Чудесно.
- И Кейти си има помощник. - Какво? Имам ли?
Да, имаш. Онази звезда на раницата на децата.
- Не, не, не. - Звезда?
Да, кажи й.
Страхотна е.
Една дреболийка, която направих за момичетата
да се приготвят за училище. Нищо особено.
Недей да скромничиш.
Какво е измислил Конър?
Нищо. И никога да няма да измисли.
Все още!
Женска злоба!
Не, няма да измисля.
- Какво мислиш за Конър? - Не знам.
Повече си приличаме с "мъжа" му Анджела.
Като говорим за Анджела...
Тя мисли, че съм попаднала на златна мина
с "напомнящата звезда".
Че майките биха ги купували.
Естествено. Звездата е страхотна идея.
- Така ли? - Като щипките за торбички.
Преди тях сме ползвали ластици като варварите.
После се родил изобретателят на щипките.
Женен съм за изобретателя на щипките.
Значи нямаш против да се пробвам?
Компанията й спонсорира панаира на занаятите в парк Сентениал
и може да ми уреди щанд.
Разбира се.
- Сериозно? - Майтапиш ли се?
Щом ще те зарадва,
действай. Направи го.
Добре.
ШЕСТ МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
АКУЛИТЕ
Затова измислих "Напомнящата звезда".
Лъчите на звездата напомнят на децата нещата,
които искате да свършат,
преди да излязат от вкъщи сутринта.
На масите пред вас има мостри.
Как работи?
Вътре се слагат бележки ли?
Да, родителят и детето решават какви ще са задачите
и ги слагат заедно.
Леле, дават мама по телевизията.
Сам! Тази храна е за Акулите.
Храната е за всички.
Тогава ми напълни една чиния.
- Акулите говорят с мама. - Добре.
Колко си продала?
Откакто започнах да ги правя вкъщи преди шест месеца,
сме продали около 2000 бройки.
Само 2000 за шест месеца?
2000, но не забравяйте, че съм домакиня.
- Имам три деца на възраст между... - Значи си домакиня?
С мъжа ми Нейт имаме три прекрасни дъщери.
Тогава как ще ръководиш компания?
Не можеш да се грижиш за деца и да си изпълнителен директор.
Може да има детегледачка.
- Много жени имат. - Да, така е.
- Имате ли детегледачка? - Нямаме.
Ами мъжът ти?
- Ами той? - Нейт ли?
Да, да.
Не съм го питала,
- но защо не. - Чакай малко.
- Чакай. Той тук ли е? - Да.
Доведи го. Доведи го тук.
- Сериозно ли? - Да.
- Тук ли е? - Отзад е с децата.
- Надали... - Ако искаш договор
- и компания... - Ясно.
- Искам. - Излизаме...
- Излизаме ли? - Излизаме.
- Тате? Къде отиваш? - Къде отиваш?
- Но... - Божичко.
- Доведи го. - Може ли?
- Да го видим. - Наистина?
Да. Ето го и него. Хайде.
- Ето го. - Ето го.
Оглежда се.
- Мисля, че... - Той сляп ли е?
Искат да говорят с теб.
Чакай малко. Чакай.
- Без мен. - Какво? Защо?
Носи поничка! Мухльо!
Нямаше...
- Нямаше кошче за боклук. - Дояж си я.
Готово.
- Добре. - Майтапиш ли се?
- И без мен. Съжалявам. - Леле.
- Без мен. - Без мен.
Хора.
Грозна гледка.
- Съжалявам, скъпа. - Няма проблем.
Нейт, като преглътнеш,
ни разкажи за себе си.
Продавам тойоти.
Да, добре.
Най-добър продавач в нашия филиал.
- Наистина ли? - Да.
Не е за вярване.
Не ги слушай.
Кейти, според мен идеята е добра.
Ще ти предложа 100 000 долара
за 20% от компанията ти...
- Ти шегуваш ли се? - Боже!
Не се шегувам.
- Лори. - Вярвам в нея.
Но зависи от теб, Нейт.
Искам да напуснеш временно работата си,
за да се грижиш за децата,
а Кейти да движи бизнеса.
Разбира се. Ще го направя.
Наистина ли?
Да. Защо се учудваш?
Защото те гледа в овчите очи
и мисли каква катастрофа ще е.
Ти сериозно ли? Не си гледал децата.
Защо говориш?
Тъкмо каза "без мен".
Може ли да го обсъдим за една минута?
- Извинете. - Какво има да говорят?
Поговорете си.
- Какво правим? - Действай.
- Наистина?
- Супер е. - А работата ти?
- Рекордът? - Всичко е наред.
Той е важен за теб.
Водя с много. Може да ме няма цяла година.
Майка ти може да помага.
Кейти, няма да викам мама.
Не е трудно. Ще се справя.
Мога да върша 80% от задачите ти.
80%? Явно представа си нямаш колко много неща правя.
75%.
Не му е сега времето, но 75% от...
Знаеш ли изобщо с какво перем?
Все тая. Бас ловя, че си купила.
Къде е порталът към училището?
Магическият портал ли?
Магии не съществуват, Кейти.
Какво толкова обсъждат?
Само две секунди.
- Да. - Няма да е завинаги.
Колкото бизнесът да потръгне.
Повярвай ми.
Ще се справя.
Имаме ли сделка?
- Лори. - Да.
Ще приема.
Е, не!
Ами добре.
Поздравления!
Много се вълнувам!
Ще бъде страхотно.
- Много ти благодаря. - За нищо.
- Божичко! Благодаря ти. - Ще е супер.
- Поздравления и на теб. - Благодаря.
Пожелавам ви късмет.
- Не е мозъчна хирургия... - Добре.
Благодаря.
- Благодаря. - Добре.
Късмет, хора!
Ще ви трябва.
Божичко.
Защо си нервна?
Толкова е вълнуващо.
Вълнувам се.
Южна Корея е адски далеч,
а не съм се отделяла от децата за повече от един ден.
За две седмици е.
Няма да взривя къщата.
Да, знам.
Може да се случат далеч по-лоши неща.
Ще ги направя до едно.
Ще започнеш ли закуската вместо мен,
за да събудя децата?
Колко деца имаме, че забравих?
Оня ден видях едно малко.
То пък кога се появи?
Добре, ще се справя. Закуска.
Най-лесното ядене за деня.
Явно спагетите се държат тук.
Фасулска работа.
Така.
Хайде. Преминавай.
Все тая.
С бонус калций.
Филийки.
Счупен е!
Идеално.
И готово.
Като в древни времена.
- Не се обличай като мен. - Аз бях първа!
- Все ме имитираш! - Не е вярно!
- Признай, че искаш да си като мен. - Не искам.
Закуската е готова.
Аз не ям бъркани яйца.
Какво? Мислех, че ги харесваш.
Това беше преди месец.
Сега ги мразя.
- Аз ги харесвам. - Не ги харесваш.
Лъжа го.
Добре, какво харесвате?
Всичко друго освен това.
- Желирани мечета. - Салата.
- Такос. - Желирани бонбони.
- Суши. - Да! Суши!
Всякакви бонбони.
- Да, Сам. - Аха.
Тате, сега ти ли си мама?
Да, аз съм майка ви.
- Може ли да те гримираме? - Да!
Ще видим.
Сигурен ли си?
- Ние сме голяма хапка. - Да.
Първо, това не трябва да го знаете.
Второ, аз съм баща ви.
Не съм някой непознат. Просто...
Трябва ми малко време за свикване със сутрешната рутина.
Моята е много лесна.
- Пия едно кафе. - Не е вярно.
- Кафе. - Аз ям бонбони.
- Не му казвай. - Всеки път.
- Много си дразнеща. - Бонбони.
Сега Сам и Грейси не ядат яйца.
Да, казаха ми. Тостерът е развален.
- Какво? - Странно.
Ще го ползвам много често.
Счупен или изключен?
Не съм техник, но разпознавам счупеното.
Зърнена закуска?
- Да! - Не, не.
Овесени ядки с плодове?
- Добре... - Стига де.
- Не. - Трябва да е тук.
- Добре. - Да.
Да преговорим, скъпи.
Прибирам Сам в 14:45.
Хадли и Грейси са до 15:15, освен в сряда,
когато програмата е наобратно.
В петък свършват заедно.
Трябва да си бърз, за да ги вземеш...
Да му се не види.
Това може да изглежда стряскащо...
но всичко ще е наред.
Ето, всичко е описано тук.
Имай вяра на командния център
и ще се оправиш.
Честна дума, центърът винаги ме е плашел,
но ще го разгадая.
Ще го разгадаеш.
Ще въведа малко промени. Преспиване ли?
Да си ги нямаме.
Часовата ми зона ще е 13 часа пред вашата,
така че ще спя,
когато тук е обяд.
Кърпите се перат отделно
- и преди дрехите. - Ясно.
Друго... Трябва да видиш
модела на вулкан.
Май го препълнихме.
Задължително накисни
купата от овеса.
Сега ли?
Не, сега добави вода за варенето.
- После я накисни за миенето. - Ясно.
Момичета! Дечицата ми!
Много ще ми липсвате.
- Не може ли татко да отиде в Южна Корея? - Не.
А някъде другаде?
- Ехо, чувам ви. - Ще се върна,
преди да сте усетили. Обещавам. Елате.
Всички ще измрем.
Хей! Оправих тостера.
- Чао. - Чао.
- Забавлявай се. - Обичам ви.
Не се тревожи.
Като се върнеш, ще завариш къщата същата.
Тате, вратата се е заключила. Имаш ли ключове?
Нямам. Продължавайте да махате.
Ще пъхнем Сам през задния прозорец.
Еха!
Най-добър продавач на Тойота, окръг Нашвил Нейт Уилкокс
И така, кого оставяме първо?
Тате, караш в погрешна посока.
Към твоето училище ли?
Към което и да е училище.
Ти не знаеш ли училищата ни?
Знам ви училищата.
Знам, но за по-сигурно ще пусна навигацията.
Всеки да каже името на училището си. Сега!
Да отидем да се стреляме с лазери?
Няма. Кажи си училището или ще се обадя на мама на летището.
Ще й се обадиш и ще признаеш,
че не знаеш местоположението и имената
на училищата ни?
Да. Ще го направя... Не ми пука колко ще се изложа.
- Б-Л-Ъ-Ф-И-Р-А-Ш. - Не.
Спри. Ще броя до "три".
Някой да си каже името на училището.
Едно,
- две... - Обаждам й се.
- Какво? Не! Сам, дай ми телефона. - Звъни!
- Сам, затвори.
- Аз само... - Какво, тате?
Не! Не! Аз само...
- Кажи го! Признай. - Признай.
Не, аз само...
Лазери! Лазери!
- Гледай пътя. - Гледам.
- Дай ми го. - Не е в мен.
- Сам! - Кажи го. Ти само...
Добре! Добре, блъфирах!
Знаех си!
- Затвори телефона! - Тате!
Здравейте. Как върви? Липсвам ли ви вече?
Тойота, Западен филиал
Какво правиш тук?
Напомням си, че ме бива в нещо.
Видях, че снимката ми я няма.
Снимките са на служителите, а ти вече не си служител.
Дан, не съм напуснал. В отпуска съм.
Чувал съм го това.
Трябва да си подредиш приоритетите.
Децата са на първо място.
Заболя ме да го чуя.
Ако имаше деца, щеше да ме разбереш.
Имам деца.
- Така ли? - Имам пет деца,
но не говоря за тях на работа.
Как така имаш деца?
Този досажда ли ти?
Какво има по суитшърта ти? Вулкан ли е изригнал отгоре му?
Да, точно това се случи.
Щеше да си в болница. Вулканите са много горещи.
Какво става?
Сега Пейтън е моят номер едно, Нейт. Ето това става.
Това е собственост на компанията.
Това е подарък от Дан.
Съжалявам, нищо лично. Правила.
- Човече. - Какво? Не ги пиша аз.
Ти си мениджърът. Това ти е работата.
Вече е моя.
- Да не е горещо? - Не е.
Точно ми е.
НАЙ-ДОБРИЯТ ПРОДАВАЧ в света
Не го прави, Пейтън.
Номер едно, а?
Номер едно.
Вие ли сте на яйцата?
Не, но от време на време дублирам човека на яйцата.
Супер. Имам няколко въпроса.
- Слушам. - Тук има много яйца,
а на мен ми трябват яйца за вкъщи.
От кои да взема?
Какви яйца търсите?
Обикновени. Каквито децата ми да ядат.
Ето от щастливи кокошки.
- Щастливи. - Те съдържат
двойно повече омега-3.
Еха. Това е доста повече...
омега от очакваното.
Тези са от свободни кокошки,
а тези са от кокошки извън клетка.
Каква е разликата?
Ами тези са расли свободни, а тези са расли извън клетка.
Интересно.
Да предположим, че не знам как се готвят яйца.
Има ли вече сготвени яйца?
Има места, наречени "ресторанти".
Пат, долавям лека... ирония в гласа ти.
Знам, че те тормозя с въпросите си за яйцата.
Изморявам ли те?
Ще ми трябва помощ и с млечните продукти.
Нямам търпение да разбера какво е "безлак-тозно".
Безлактозно
Звъня да се чуем, мамо.
Исках да...
Чудех се дали искаш да ни погостуваш.
Момичетата поискаха да ти звънна. Липсваш им.
Чудеха се дали може да дойдеш да преспиш тук.
Само за ден-два.
Дванадесет-тринадесет максимум. Да, 13 максимум.
Ще те настаним в стаята на Сам,
или на Хадли, или моята. Не знам...
По дяволите!
Кой е оставил тук кърпа?
Божичко!
Какво...
Ехо!
Вие ли сте мъжът в семейството?
Не, нея я няма. Какво правите там горе?
Аз съм Кийгън Джоунс от "Покриви и настилки".
Говорихме с жена ви кога мога
да подменя покрива.
Викам си защо да звъня
и да й казвам, че мога,
като мога да покажа, че мога, като направо се кача на покрива?
Ясно. Кейти одобрила ли е всичко?
Може да ме проверите онлайн.
Имам пет звезди и само един минус,
но той е от бившата ми жена.
Каза, че инструментът ми не го бивало.
Добре, човече.
Супер.
Нает си.
Какво? Наистина?
Или пък да взема да й се обадя...
Време е за децата!
- По дяволите! - Ще се гордеете с мен.
Браво на теб. До утре.
Браво. Добре се справихте. Сега ще чакаме родителите ви.
- Браво! - Здравейте.
- Здравейте! - Как сте? Идвам за Сам.
Г-н Уилкокс,
свикнала съм да идва Кейти.
Свиквайте с мен, защото нея вече я няма.
Защото е в Южна Корея! По работа. Спечели в "Акулите".
Жива е. Съжалявам, че прозвуча другояче.
Имате ли минутка?
Загазил ли съм?
Сам постоянно прегръща съучениците си.
- Ясно. - По цял ден.
Ще поговоря с нея и ще й кажа да спре.
- Благодаря. - Всъщност
на нейната възраст забраната може да подсили проявата.
Трябва да сме сигурни,
че използваме правилните думи.
Правилните думи.
Водете си бележки.
Бележки.
Искам да ви запозная с концепцията
"лично балонче".
Представете си, че всяко дете живее в свое собствено балонче.
То пипа всичко в балончето си,
без да трябва да пита,
- но му трябва разрешение... - Ясно.
...да пипа в балончето на друго дете.
- Бихте ли повторили? - Кое?
- Всичко от началото. - От началото?
Да, от началото и после другото.
Добре.
Какво има?
Всичко наред ли е?
Ейвъри и Триша написаха правилно "чихуахуа", а аз не.
Е, вече знаеш как се пише, така че...
А ако не знам и други думи?
Трябва да уча повече.
Добре. Къде е сестра ти?
Сигурно се вре под носа на Брайън.
Брайън ли?
Кой е Брайън?
Грейси!
Здрасти. Аз съм баща ти!
Семейството ти те чака във вана! Живеем в една и съща къща!
Помниш ни, нали?
Божичко, тате! Това необходимо ли беше?
Беше. Не знам как другояче да...
Кой е Брайън?
Момчето, което харесва.
Заради него си бръсне краката.
- Хадли! - Боже мой.
Бръснеш ги всяка вечер.
Всяка вечер?
Майка ви го прави 2 пъти годишно.
Тате, гладна съм. Може ли да купим нещо?
Пак ли искаш да ядеш? Мислех, че приключихме с това.
Може Брайън да дойде на вечеря.
- Сам, това е... - Не!
- Брайън! - Не! Не!
- Спрете! - Брайън! Брайън!
- Пицата ви. - Здрасти.
Бум, заповядай.
Има бакшиш в приложението...
Да, но идните две седмици ще се виждаме често.
Това е най-милото нещо в живота ми досега.
Пак заповядай.
Лека нощ.
Сам, време е за лягане.
Приключвам с вторите прегръдки.
Втори прегръдки.
Знаеш ли какво?
Искам да ти кажа нещо.
Ще прескоча година ли?
Както е тръгнало, не. Дори може да повтаряш.
Ще ми купите кон?
Ти това ли си помисли?
Как да го кажа...
едно балонче на дете. БЕЗ ВЛИЗАНЕ В ЧУЖДИ балончета.
Не прегръщай децата.
Но аз обичам съучениците си.
Знам.
Това е чудесно, но го показвай по друг начин.
Добре.
Еха.
Добре. Ще ти кажа и друго.
Ти си ми любимката.
- Знам. - Лека нощ.
Лека нощ.
Хадли, гаси телефона.
Само му ползвам фенерчето, за да си уча правописа.
Че какво друго.
Лека.
Борим се за първото място, а?
Купон с момчета? Да бе,
баща ми няма да позволи. Без майтап.
Грейси, затваряй телефона, моля те.
Ти си ми третата поред любимка.
Още 13 дни.
"Задачи за през нощта"?
Какво?
Трябваше да я накисна.
Божичко.
1:30 през нощта. Ужас.
Да нямаме автомивка, за която не знам?
Здрасти!
Здрасти, скъпи. Как вървят нещата?
Страхотно. Наех майстор за покрива.
Супер. Кого?
- Как кого? - Кой майстор нае?
Звъннах на всички най-добри,
за да наддават един срещу друг.
Звъннах и на братовчед на приятелка,
Кийгън, който иска толкова малко,
че щях да го цитирам на другите.
Ти кого избра?
Не си спомням името,
но е много добър.
Покривът изглежда много добре, човече.
Благодаря ти, че ме отмени, скъпи.
Сигурно сега прибираш момичетата.
Да, в момента шофирам!
Ще оставиш ли вилиците, които са в багажника?
Обичам те.
И аз теб. Шамфъстъци?
Какво, по дя...
Тате!
- Какво правиш? - Спях
или поне се опитвах.
Канапето защо не се разтяга?
Защото не всички се разтягат.
Какво правиш тук? Поканих мама.
Тя е на круиз.
Аз ще ти помагам.
- Така ли? - Да.
Веднага след като си подремна.
Божичко.
Пластмасови вилици
Извинете, къде да оставя вилиците?
Нейт Уилкокс, Кейти каза, че ще те виждаме по-често.
Как си, захарче?
Държа се.
Кейти ми даде много задачи.
Има за целия китайски народ.
А препаратите за чистене?
Под мивката е като рафт в магазина.
"Рафт в магазина".
Вчера ползвах "Чистя всичко".
Не почисти нищо. Трябва да се казва "Чистя нищо".
"Чистя нищо".
Божичко.
- На какво се смеем? - Конър,
вече не си единственият баща тук.
Този обаче е забавен.
Нейт ли?
- Много е забавен. - Леле.
Не казвай на никого.
"Не казвай на никого".
Тате?
Нали щеше да ни чакаш?
Ти не носеше ли суитшърт?
Аз ли?
- Не. - Добре.
Ако бях облечен така,
щеше да е срамно.
Беше ми приятно.
Ще се видим пак.
- Беше ми приятно. - И на нас, Нейт.
- Благодаря. - Първият забавен баща.
Без банални шеги.
Хей, Нейт.
Какво направи?
Донесох вилици.
Не за вилиците. Говори с майките.
Като носиш нещо на майките, го носиш на мен.
Ясно? На мен,
- а аз на тях. Ясно? - Добре.
Ако искаш компания,
не ходи при тях. Ела при мен!
Писах ти съобщения. Получи ли ги?
Не, не съм.
Не си получил нито едно?
- Не. - Пишеше, че си ги прочел.
- Откъде знаеш? - Ами цветът им
се променя.
Не съм ги получил.
- Така ли? - Да.
Може ли да видя?
Да, но телефонът ми е там...
Само кажи. Довечера може да пием по едно. Да боулираме.
- Боулираме? - Боулинг.
- Какво? - Иначе стой далеч от тук.
Ясно?
Моите мамки не са твои мамки.
НОВИЯТ най-добър продавач на Тойота, окръг Нашвил
Какво?
Помощ! Помощ!
Помощ!
Да, в общи линии
всички тези хора ми помагат с "Напомнящата звезда".
- Ние... - Тате! Мама е в завод!
- Какво? - Да.
Тестваме различни пластмаси
за корпуса на звездата.
Идвам.
Говориш южнокорейски?
- Корейският е един, тате. - Не и за тях.
Екипът възлага надежди на тази.
Добър опит!
Тате, какво има за закуска?
Пица.
- За закуска? - Полейте я с мляко.
Нейт, може ли да поговорим насаме?
Майтапех се. Само... Нали бях спрял микрофона?
Чукна по каската на мама, тате.
Божичко.
Искам да знаеш, че уважавам здравословната
- закуска... - Да, знам.
- ...но сега... - Знам. Всичко е наред.
Искам да знам ти как си.
Чудесно.
Супер съм, благодарение на командния център...
Не се тревожи за мен.
- Добре сме си. - Така ли?
Знам, че е трудно. И двамата сме в нова роля.
Аз не съм в нова роля.
Само ти поддържам мястото топло.
Да. Исках да кажа...
Знам какво искаше да кажеш.
Само засега.
Само засега. Да.
Добре, скъпи. Чакат ме 25 души.
- Трябва да затварям. - И мен ме чакат 25 души.
- Добре. - Децата. Шегувах се...
- Само още два дни, Нейт. - Добре.
- Обичам те. - Още два дни.
Да, добре. Обичам те.
Тръгвам си. Майка ти се върна от круиза.
Будиш се за първи път,
откакто си тук.
Радвам се, че помогнах.
Звънни, ако пак ти потрябвам.
Не намерих Кейти. Предай й "чао" от мен.
- Така ли? - Чака ме топла храна.
Дами, сещате се защо сме се събрали.
Ще ни купиш кон?
Да поговорим за кърпите.
Защо нося по 50 кила кърпи
всеки ден нагоре-надолу по 40 стъпала?
Хадли, колко кърпи ползваш дневно?
- Една. - Интересно. Добре.
Грейси, ти колко?
- Една. - Също една.
- Сам. - Никога не ползвам кърпа.
Какво? Тя пък не ползвала кърпи.
Значи къщата ни магически създава мокри кърпи по цял ден.
Добре, но това не е краят на разговора.
Ти колко кърпи ползваш всъщност?
- Осем. - Осем?
К'о ста'а, брато?
Дано не възразяваш, че подранихме.
Отивам на танци с майките.
- Какво? - Вечерта на майките.
Исках да рисуваме и да пием, но мнозинството победи.
Какво? Не си отменил преспиването?
Отмених го. Махнах листчето от календара.
А обади ли се на родителите?
Не знам приятелките ти,
откъде да познавам родителите им?
Джейн идва!
- Още една ли? - Здрасти, Джейн.
Как се прави преспиване?
Майка ви не ми е оставила обяснения.
Преспиване. Не е ядрена физика.
Правиш им пуканки и ги оставяш да те гримират.
- Да! - Нападайте го, момичета.
- Божичко, да! - Забавлявайте се!
- Три, две, едно! - Две, едно!
- Какво, тате? - Спрете. Това...
Майка ви прави ли го?
Да си виждал косми в носа й?
- Прави го. - Не съм гледал.
А трябва. Няма никакви.
Да го направим.
От раз и готово. Нали така?
- Готов? Две, едно! - Готов? Три, две, едно!
- Не. Това е лудост. - Какво? Боже!
- Стига де! - Вие сте луди.
- Голяма си досада. - Оставам си така.
- Ще паднат, като им дойде... - Да.
- ...времето. - Не.
Г-н Уилкокс, ще ви споделя нещо.
Казвам ви, правя го постоянно.
Ти нямаш гора в носа си, Джейн.
- Снимаш ли? - Започваме.
Не, само проверявам нещо.
Действай!
Съжалявам, г-н Уилкокс.
Досега никой не е кървял така.
Спокойно. Съжалявам, че крещях толкова.
- Следващия път ще е по-леко. - Добре.
- Пълен срам. - Да, много зле.
Пич, кой те преби?
Нормално ли е майсторите да влизат
и да работят нощем?
За добрите, да.
Не исках да надничам, но докато бях там горе,
чух караница през една от големите дупки.
Една от големите?
Не можем да се разберем с теб, Нейт.
В дома ти протича междуличностен конфликт.
Да, протича преспиване.
Не просто преспиване, Нейт! Момичешко преспиване.
Имам пет сестри. Момичетата нанасят психологически травми.
Покрив се поправя.
Не се поправя спомен от приятелка,
която ти казва, че имаш събрани очи.
Тихо е.
Тишината преди бурята.
Когато се умълчат, тогава стават зли.
Трябва да им измислиш групово забавление,
преди да заклюкарстват една срещу друга.
Мисля, че преувеличаваш.
Боже, закъсняхме.
- Какво да правя? - Качи се и ги спри,
преди щетите да са необратими.
Не съм се качвал. Качваше се Кейти.
Аз пълнех фунийки със сладолед,
след като се наплачат.
Тази вечер Кейти я няма.
Нямаш и сладолед.
Проверих във фризера... заради покрива.
- Спри, ти си... - Накрая има "Е".
Боже, толкова сериозно го приемаш.
Как вървят нещата?
Няма да сме приятелки.
Поемете си дълбоко дъх.
Хадли, какво стана?
Правописът!
Какво? Състезанието мина ли?
Не, но то съсипва живота ни!
Разделя ни.
Само за него мисля.
Имам мазоли от картите с думите.
Като чуя дума, си я пиша наум.
Н-А-У-М. Наум.
Знаем, че в състезанието има
един победител.
Другите няма да са му приятели,
защото ще са тъжни.
Затова ли била цялата врява?
Божичко.
Момичета, момичета,
имам новина за вас.
На никого не му пука за състезанието.
- Какво? - Той какво...
Забавно е да се състезаваш
и да печелиш, така е.
Аз пазя ли мой трофей по правопис
на бюрото на работа?
Тате, ти не си печелил трофей.
Дори да бях, нямаше да го държа на бюрото си,
защото щеше да е тъпо.
Учили сме много, г-н Уилкокс.
Чудесно. Прекрасно.
Да се оценявате обаче с победа в това състезание...
е тъпо.
- Тате, не е... - Тъпо?
Да, тъпо е.
Ще ви докажа. Дайте ми дума.
Фидуциар.
Не съм чувал тази дума.
Не знам как се пише. Вие знаете ли?
Ф-И-Д-У-Ц-И-А-Р.
Ти да видиш! Значи знаете повече
от възрастен човек, който притежава дом.
Трофеят е без значение. Всички сте победители.
Един ден ще използвате големите си мозъци
във високоплатената си работа
и ще си купувате...
- Добре, тате, излез. - Добре.
Извинявайте.
- Да. - Пак ще сме приятелки.
Ще има много състезания.
Момичешко преспиване. Нищо работа.
Сам.
Защо си мокра?
Трябваше да изгоня коня си.
Ти нямаш кон.
Вече нямам.
Той пиеше вода от аквариума.
Пила си вода от аквариума?
Сега съм по-добре.
Не знам как успява Кейти.
Вземи ги. Остави ги. Вземи ги пак.
Никакво време за себе си.
Вляза ли в тоалетната, Сам ми говори през вратата.
Не се наспивам.
Алгоритъмът ми предлага само подкасти за майки.
Болят ме краката. Боли ме гърбът.
Дънките ми отесняха. Само ме виж.
Тъпча се като прасе.
Не съм гладен, а плюскам като невидял.
Не съм за това, Питър. Аз не съм Конър Ашфърд.
Аз съм продавач на тойоти.
Какво е един продавач, ако не продава?
Напомняш ми на баща ми.
Той какъв човек е?
Не знам. Не съм го виждал от 10 години.
Преди да откачи
и да ме зареже в детския кът на ресторанта,
лицето му беше точно като твоето сега.
- Благодаря, Питър. - За нищо.
Това не беше ли за друг човек?
И какво? Ще ме уволнят ли?
"О, не, ще трябва за започна същата работа от друг имейл."
Робот ръководи компанията.
Искаш ли поничка?
Не. Изложих се по телевизията с една поничка.
Пич, това... Това ти ли беше?
Обожавам това видео.
Носи поничка! Поничка!
Пич, голяма излагация.
- Носи поничка. Мухльо. - Стига, махай го.
Действай!
Пич, и това си ти!
Това пък откъде дойде?
Какво съвпадение! Алгоритъмът ни подслушва.
Не е зле.
- Мамо! - Здравей, миличка.
Ето я и нея. Здравей.
Мамо! Най-накрая!
Здравей. Здрасти.
- Здравей! Тъкмо загрявах фурната. - Липсвахте ми.
Еха. Здравей.
Радвам се, че се върна.
Мамо, откакто те няма,
- дрехите ни миришат различно. - Зле ли?
Миришат на теб.
Това ми звучи добре.
Кожата ми се омазни,
защото вечеряме само пица.
Не вечеряме само пица.
Тази вечер
готвя лазаня. Извинете ме.
Супер. Още въглехидрати.
Аз се забавлявах.
Трябва ми нов грим. Нова козметика.
- Ще поговорим. - Съвсем нови.
Може ли... да си кача куфарите горе? Нося ви сувенири.
- Сувенири! - Къде са?
Сега има емоции.
- Къде са? - Стига граби.
Сега ми напомняш на майка ми.
Добре, човече. Давай лазанята.
- Разглеждайте. - Благодаря.
Надявах се да потръгне добре,
но потръгна страхотно.
Вече имаме поръчки.
Лори смята, че ще съм хит на пазара.
Не знам какво точно значи това,
но звучи готино.
Да му се... не види!
- Добре ли си? - Да.
Наред съм. Не ми е за първи път.
Така ли?
Да, така е.
Кой ли ми звъни?
Лори.
Здравей, Лори.
Да.
Е, не!
Изтеглят излизането на пазара за края на месеца.
- Божичко! Страхотно. - Браво, мамо.
Добре.
Още две седмици?
Какво?
Така ли? Тъкмо се прибрах при семейството си.
- Какво? - Не. Не, не...
Разбирам.
Съжалявам.
Разбира се. Да, знам.
Кажи на секретарката си да изпрати данните за полета
и ще се видим утре.
Добре. Чао.
- Пак ли заминаваш? - Какво? Мамо!
- Тъкмо се прибра. - Знам.
Тъкмо се прибра.
Прегърнахме се за "добре дошла".
Нямаше да се прегръщаме,
ако се бе отбила само за малко.
Не искам да тръгвам, хора.
Наистина, но... трябва.
Този път е само до Сан Франциско. Само още две седмици.
Дали? Защото сега...
Не знаеш през какво преминахме
две седмици, така че...
Знам, че ви е трудно.
И на мен ми е трудно.
Но това е голяма възможност.
Това може да промени целия ни живот.
А ако животът ни и досега е бил хубав?
Тате!
- Хайде, тате. Спри го! - Тате!
- Готово. Всичко е наред. - Тате.
- Шумно е. - Всичко е наред.
Всичко е наред.
Готово.
Всичко е наред. Готово.
И така...
Ще се оправим. Всичко ще е наред.
- Благодаря. - Всичко е наред.
Да, всичко е наред.
Знаете ли какво?
Донесох от Корея нещо,
което мисля, че ще улесни нещата тук.
Дигитален календар.
Командният център на бъдещето.
Страхотно.
Следва най-хубавото.
Не е ли сладко?
Календар с котенце!
Мога да управлявам календара
- от целия свят. - Страхотно.
Мога да ви изпращам бележки, здравословни рецепти, допълнителни задачи.
Ще се влюбите в него.
Благодаря.
Останахме сами.
Три сирачета.
Това няма да излезе.
Божичко...
Ти не ни переш дрехите.
Хадли, защо си тук?
- Грейси! Сам! Елате! - Не ги викай.
- Елате веднага! - Не идвайте! Не идвайте!
Татко пръска дрехите ни с парфюм
и ги прибира мръсни.
Затова ли мириша на мама?
- Не. - Не разбирам.
Постоянно си тук и переш.
Да, защото постоянно пера кърпи!
Виждате ли? Погледнете.
Няма край. Майка ви каза първо да пера кърпите
и не стигам до другите дрехи.
Какво става?
- Татко не ни пере дрехите. - Добре. Край.
Да посочим очевидното.
- Ти си чудовище. - Гнусни сме.
Системата на майка ви не работи.
- При нея работи. - Да, защото тя е тя,
а аз не съм тя, ясно ли е?
Мислех, че ще мога за няколко седмици.
И почти успях.
- Не си. - Казах "почти".
Ни най-малко.
Имаше и добри моменти.
- Видях те да плачеш в килера. - И така,
системата на майка ви работи при нея.
Когато беше временно, реших, че ще бъда нея.
Очевидно не се получава и ни трябва нов план.
Трябва да настъпи нова ера.
Ерата на Татко!
Звучи като ужасна идея.
Котенцето в календара!
Позволено ли е това?
Да, защото сега е моята ера.
Как ще ни запомниш графиците?
По начина "Вие казвате, аз помня".
Ако забравя, казвате ми отново.
Ерата на Татко разчита на екипната игра.
Ако работим заедно, вие получавате каквото искате
и аз получавам каквото искам.
Което, в общи линии, е силата ми: да продавам коли.
Защо да не можем да седим на два стола?
Да го обсъдим.
От какво се нуждаем, за да се справим?
Кон.
Надали е от задължителните условия.
Ами храната? Нямаме кьорав плод или зеленчук в цялата къща.
И козметика. Снощи си бръснах краката с масло.
- Обичам масло. - Потрябва ми лейкопласт,
а ти каза: "Ползвай тиксо".
При приборите има спагети.
То къде ли няма!
И всичките ни дрехи са мръсни.
- Да. - Добре.
Знам къде трябва да отидем.
Бакалията, мола, железарията.
Само на едно място.
Магическото място с флуоресцентни светлини,
което решава всички проблеми.
Болницата?
Не, още по-добро.
Хипермаркета!
Отивам за перилни препарати.
Грейси, тоалетни аксесоари. Хадли, храна.
Пазете се. Веселете се. "Хипермаркет" на "три".
Едно, две, три.
Хипермаркет!
Извинете!
Ще купим тениски и бельо за две седмици.
Ами чорапи?
Те не са задължителни, но ще си угодим.
Добре.
Какво ще стане след две седмици?
Изхвърляме ги и започваме отначало.
Да, да, да и да.
И така, щом ще правим нещата по моя начин,
ще действаме като елитен филиал.
Това е таблото за поощренията.
Повече отметнати задачи, повече привилегии.
Ура.
Всеки следи консумативите си,
за да знае какво ни свършва,
а аз ще го доставям.
Това са резервните части и аксесоарите.
Тук са ластиците и дреболиите,
които постоянно настъпвам.
- Ясно. - Добра идея.
Добре дошли във филиал "Семейство Уилкокс".
Насладете се на сладката си, вкусна и лесна за миене закуска.
И да изкараме един чуден ден.
Най-добър БАЩА
Давайте кафето. Най-добрият търговец на света се завърна!
Нейт, какво правиш тук?
Каквото правя най-добре.
Живея живота по моя си начин и продавам страхотни коли.
Пейтън.
Какво? Той защо се връща?
А дъщерите ти? Жена ти знае ли, че си тук?
Не се тревожи за семейството ми. Погрижил съм се.
Изберете следващата песен.
Бившата ми жена казваше,
че нямам качества за родител.
Звучи ли ви вярно?
Да можеше да ме види сега.
Време е да видим сметката на кърпите.
Уолмарт - Уолмарт - Уолмарт
Всички ли са поло?
Във всеки възможен цвят.
Виж сега, за да привлечеш вниманието на Брайън,
постъпи така. Не с предизвикателни дрехи.
Облечи се консервативно.
И го игнорирай.
Мини по друг път към класната стая.
Не? Добре.
Благодаря, тате.
Ще се влюбите в нея. Беше ми приятно.
Направо къртиш, Нейт.
Този влезе само до тоалетната.
Отбележи ме.
Тост за баланса между работа и личен живот.
Наздраве.
ГОЛЕМИ ОТСТЪПКИ ПОТЪРСЕТЕ ПЕЙТЪН
Изглежда жалко.
Сам продължава да целува.
Как да спрем Сам да ЦЕЛУВА? ПОМОЩ!
100 не е ли прекалено ниска цена?
Канела е като член на семейството.
С нас е, откакто се помним.
Добро момче е.
Просто не е същият след инцидента.
Бяхме на панаира,
имаше смях и музика.
Малко си изпусна нервите
- и нещата излязоха от контрол... - Давам 50.
- Добре. - Добре.
Това да не е...
Да, ако обещаеш
да не целуваш децата,
Канела е твой.
Ще целувам само него.
Не бързай толкова. Около него не трябва да вдигаш шум
и целувките да са въздушни. Става ли?
- Благодаря, тате. - Пак заповядай.
Еха.
Наистина ли?
Вече не прегръща и не целува децата?
Чудесно. Обяснението за балончето е помогнало.
Какво? Възможно ли е?
Да, добре. Дочуване.
Ти да видиш.
Божичко.
Няма да повярваш. Беше учителката на Сам.
Обмислят да прескочи година.
Еха. Купи коне и на нас.
Нямаме място за повече.
Тоалетната пак се запуши.
Ти ли беше?
Не.
Това е задача за "Поддръжка".
Кой е "Поддръжка"?
Заемам се. Това ми осигурява кексчета за цяла седмица.
Браво, моето момиче.
Не забравяй да си сложиш количка на таблото.
Горе краката. Чистачката минава.
Утре кога е церемонията за Търговец на годината?
Следобед. Важно събитие.
А състезанието по правопис на Хадли?
И то е следобед. Ще се справя.
Ако ти... Заклещи се. Ще я ритнеш ли?
Готово.
Сложи си и ти количка на таблото.
Думата е "дуопол".
Дуопол.
Д-У-О-П-О-Л.
Дуопол.
Правилно.
Тишина.
Тишина. Ред в залата!
Здрасти.
Следващият състезател е Хадли Уилкокс.
- Моля ви, господине. - Извинете.
Много се вълнувам.
Думата е "систематично".
Систематично.
Ти си, Хадли!
- Извинете. Съжалявам. - Това е състезание.
Тук не се...
Не се прави така. Съжалявам. Извинете.
Систематично.
С-И-С-Т-Е-М-А-
- Т-И-Ч-Н-О. - Т-И-Ч-Н-У.
Систематично.
- Сбърка. - Правилен отговор.
Браво! Хадли!
Хайде, хора!
Правописът е непредсказуем.
- Големи емоции. - Да.
Аз не я пиша така.
ПОЗДРАВЛЕНИЯ, НЕЙТ УИЛКОКС Най-добър търговец, Тойота, Западен филиал
Дан, твоето момче май пак те изостави, а?
Сигурно е на касата в детския кът
и плаща сметката на малките.
Не би ми го причинил.
Едно ще ти кажа. На него не му пука за теб или това място.
Никога не му е пукало.
Ще дойде.
...И-Ц-А.
- Възглавница. - Правилен отговор.
Дан: Къде си?
Ей.
Колко кръга са?
- Колко кръга ли? - Да.
Продължава, докато остане едно дете.
Досега не си ли присъствал?
По мое време нямаше такива.
Имало е.
Само че ти не си участвал.
Идвам
Отивам до тоалетната.
- Пази ми мястото. - Да го пазя?
- Да, никой да не... - А защо
вместо това не дойдеш отпред
да седнеш до мен?
Ще те чакам.
- Имаш нещо тук. - Еха.
Не се бой, дружината, тук е Търговецът на годината!
Браво, Нейт!
- Мой човек! - За мен говори. Аз съм неговият човек.
Страхотно. Вълнувам се.
Да започваме, че бързам.
Че има ли по-важно място от това?
Няма. Не бързам заникъде.
Нямам друга работа.
Просто се вълнувам.
- Добре. - Спокойно. Дишай.
Ще те запозная с мениджъра от Кул Спрингс.
Умира да се запознаете.
Добре. Нямам търпение.
- Хайде. - Добре.
- Майк Вандерхолден. - Здрасти.
Наистина ли познаваш Кевин О'Лиъри - Прекрасния?
Казах му за участието ти в "Акулите".
Трябва да ми дадеш номера му.
Искам да му разкажа за уникалното си изобретение.
Не ги познавам толкова добре.
- Бях в един епизод. - Не се стискай.
Ще получиш парче от баницата.
Не искам парче.
Разумен.
Съжалявам, грешен отговор.
Дай ми ЛинкдИн-а си,
аз ще намеря Акулите сам.
Ще намериш Акулите през ЛинкдИн.
Нямам ЛинкдИн.
А ти каза, че бил готин.
- Добре. - Да.
- Дан, хайде. - Добре.
- Една секунда. - Няма проблем.
Държиш се откачено. Как си?
Вълнувам се за речта. Искам да говоря.
- За да не я забравя. - Супер.
- Добре. - Добре.
Съжалявам, грешен отговор.
6 КЛАС СЪСТЕЗАНИЕ ПО ПРАВОПИС
Остават последните двама финалисти.
Първа е...
Хадли Уилкокс.
Думата е "дифтерия".
Бихте ли я повторили?
Дифтерия.
Ето го и него.
Благодаря.
Нямам много време, така че накратко.
Бащите не можели да имат всичко.
Аз обаче казвам, че не е вярно.
Да!
Страхотно е да спечеля приза Търговец на годината.
Истинската награда обаче е като се върна
и вляза вкъщи,
като вдигна билетите и видя погледите на децата си!
Да. Благодаря.
Страхотен е, нали?
А този автомобил се продава.
- Какво стана? - Загубих.
Щеше да знаеш, ако не беше
заминал по средата.
Щях да се върна.
- Мислех, че ще сваря. - Но не успя.
Всичко ще е наред.
Ще има още състезания.
Не ми пука, че не спечелих!
Исках да присъстваш.
Каза да не се оценявам
чрез тъпо състезание,
а виж къде си ти сега.
Искам да се прибираме.
Върни ме вкъщи.
Да, добре. Прибираме се. Къде е Грейси?
Ще учи със съученици след часовете.
Защо аз знам, а ти не?
Какво стана с "вие казвате, аз запомням"?
Хайде! Караокето започва.
Хей. Ела!
Децата така или иначе ще се сърдят!
Те поне се забавляват.
Познаваш ли ги?
Това някаква шега ли е?
Какво става?
Здрасти, Нейт. Как е?
Купон за рожден ден ли вдигаш?
Какво?
Качвайте се горе.
- Грейси! - Тате?
Нямаше да те има още час.
- Какво правиш? - Извинявай.
Преча на ученето ли?
А ти какво правиш тук? Тя носи поло.
- Полото цепи мрака. - Какво?
Боже, каква излагация.
Грейси!
Грейси.
Грейси! Хей!
Трябва да поговорим.
Не трябва да си сама с момчета.
Ерата на Татко не е затова.
Не е да се лъжем.
Не, тя е да сме заети със задачи,
за да си свободен ти!
И е да се лъжем,
защото мама не знае, че пак работиш!
Грейси, това не...
Сега смятам да тръшна вратата.
Нейт, трябва да излезеш.
- Не сега. - Точно сега!
Какво?
И донеси лопата.
Горкичкият.
Божичко, какво да правя?
Сам не трябва да го вижда.
Да го издърпаме до боклука.
Утре ще го приберат.
Утре е за рециклиране...
- Хвани копито! - Хващам копито.
Жив е!
Долу, долу! По-голям съм от теб!
Спокойно!
- Не там! Недей! - Не!
- Божичко! - Какво?
Да се махаме.
- Внимавай! - Боже, трябва да бягаме.
Мърдай, мърдай.
Боже мой!
Хайде, Канела.
О, не.
Тате, какво става?
Конят беше умрял на поляната, а сега пак е жив!
Тате, конете спят легнали.
Канела, ела.
Всичко е наред. Ела.
Браво на теб.
- Дай ми това. - Ей.
Ела, Канела. Имам пица.
Ела, Канела.
О, не!
Ще го оправя.
Хей, Канела.
- Ела тук. Хайде. - Не, тате! Ще избяга!
- Внимателно. - Хайде.
Спри. Спри! Не!
Не! Не! Не!
Канела, спри!
Съжалявам, Сам.
Тате, внимавай!
Не, не, не.
Добре ли си?
- Да. - Всичко е наред.
Това са то конете.
Ще го оправя.
- Здравей, скъпа. - Здравей.
Имам фантастична новина.
Лори размести някакви ангажименти
в графика си
и утре ще стриймваме заедно от вкъщи.
- Ще стриймвате? От вкъщи? - Да.
Според Лори е добре
да покажем къде е измислена "Звездата".
На календара е.
Да, видях го.
Просто "утре" дойде прекалено бързо.
Най-накрая разбра как живея аз.
Удари една бърза прахосмукачка, кацаме около обяд.
Да, това ще е от полза.
Скъпи, благодаря ти, че остана вкъщи този месец
и се грижи за дома.
Нямаше да се справя без теб. Много те обичам.
И аз те обичам.
- Чао. - Чао.
Божичко.
Мили боже.
13:00, СТРИЙМ НОВ ПРОДУКТ ОТ "АКУЛИТЕ"
Закъсня, календаре.
Бях решил, че всеки може да има всичко.
Не, реши, че ти можеш да имаш всичко.
Човече...
Огледай се. Не знам...
О, не.
Трябва да поправя това.
Не знам откъде да започна.
Ами започни отнякъде.
Да не мислиш, че знам как да ти оправя покрива?
Надявам се да знаеш.
Да, ама не знам.
Само че...
ще продължа да идвам.
Да, ще отнеме цяла вечност.
Ще ми е трудно, ще струва един куп пари
и може да се проваля.
Но понякога трябва да се нагърбваме с тежки задачи
за хората, които обичаме.
И аз те... обичам.
Голям кеф, а?
Лагерен огън във всекидневната.
Печем маршмелоу на открит пламък.
- Това е печка с реотан. - Добре де.
Захарта тече по килима.
Няма значение.
Този килим ще го изхвърлим.
Това не е важно.
Важното е, че сме заедно.
Къщата е развалина.
Нямам спалня.
Да, това е кофти.
Това е най-лошото.
Но ще се оправим.
Заедно, като семейство. Нали така?
Знам какво ни липсва.
- История пред лагерен огън. - Реотан.
Добре, история пред реотан.
Историята е истинска.
Случило се много отдавна.
Имало къща в планината.
Във всекидневната седяло семейство.
През прозореца видели мече.
Сладко меченце.
И се въодушевили.
Само че колкото по-близо идвало мечето,
толкова по-голямо ставало.
По-голямо, по-голямо и по-голямо.
Накрая разбрали, че не е сладко мече.
Било мечка гризли.
Тя влязла в къщата и започнала да троши всичко.
Много по-зле от кон.
Вървяла и чупила всичко поред.
- Семейството било в плен. - Оживели ли?
Какво? Да...
Да, да. Ела тук.
Да. Да.
Всички оживели. Всички.
Никой не оживял.
Няма как да са оживели.
- Мечката има... - Чух всичко.
Как го чу?
Как чу?
Аз... Добре де.
Знам, че не е истинска история.
Права си.
Не е истинска.
Искам да ви кажа...
че сте страхотни, момичета!
Много съжалявам, че оплесках всичко.
Не е така. Купи ми кон.
Да.
За да не говоря с теб за лично пространство и балончета.
Какво?
Добре, ще измислим друг начин.
Хадли,
не трябваше да излизам от състезанието.
Беше, както ти би казала,
Н-Е-П-Р-У...
Непростимо?
Да. Много си умна.
Грейси,
не трябва да ти се сърдя за купона.
Не трябваше,
но ти последва лошия пример, който ви давах.
Не съм бащата, който искам да бъда.
Причината е, че досега не съм полагал усилия.
Страшно ми е лесно да ви обичам.
Мислех, че това е достатъчно.
Само че не е.
Трябват усилия.
Истински усилия.
Майка ви винаги го е знаела.
Ще те убие.
Да.
Е...
не и ако оправя нещата.
Как ще успееш?
Аз съм търговец.
С търговски нюх.
Ще убеждавам по-настървено, отколкото през целия си живот.
- Здрасти. - Какво искаш?
Имам една голяма молба.
В трудна ситуация съм.
Знам, че на работа не се разбираме,
но те уважавам,
макар ти да не мислиш така,
предвид какви ти ги говоря.
Неуважението е уважение.
Същата дума е.
Само с едно "не" отпред.
Но ако махнеш "не"-то...
получаваме...
"уважение", а това е...
Какво ти трябва?
Къщата ти. Само за утре.
В замяна
ще ти дам билетите си за "Тайтънс".
Наистина ли?
Да.
Леле.
Какъв ден доживях.
Нейт, знам колко ти е трудно
да кажеш това.
Видях те в камерата как се упражняваш.
Истинските мъже търсят помощ.
Тази честност, тази уязвимост
са вдъхновяващи. Наистина.
Благодаря ти.
Искам да ти помогна.
Олекна ми, човече.
Ама няма!
Стига де. Не пускай щорите.
Недей така!
Пейтън, върни ми билетите.
Пейтън!
Трябва ми къщата ти.
- Какво? - Нямам време за обяснения.
В отплата на това,
че ползва моята за детски хотел.
Искаш да кажеш за преспиването?
Да не навлизаме в подробности.
Наясно ли си колко гадно се държиш с мен?
Не ми отговаряш на съобщенията,
които ти изпращам.
Пак те поканих на фризби голф. Не ми отговори.
Йога с кози. Не ми отговори.
Не, няма да ти дам къщата.
- Какво? - Няма.
- Какво? Хей. - Кажи.
Съжалявам.
Какво?
Искам да излизаме.
Двамата сме бащи домакини.
Имаме повече общи неща, отколкото си давах сметка.
Ти сериозно ли?
Напълно.
Никой от другите бащи не излиза с мен.
Сигурен съм...
но аз не съм като другите.
Може ли да ти стисна ръката?
Разбира се.
Колко приятно.
Ускорен пулс 125 удара/мин
О, не.
О, боже.
Ще ти дам къщата.
Благодаря ти.
Човече.
Слушайте, хора.
Предизвикателството пред нас е ясно.
Тук трябва да заприлича на у нас
и стриймингът на мама да мине безпроблемно.
Тате! Събуди се.
Слушах със затворени очи.
Защо си тук? Писах на мама.
Тя ме изпрати. Каза, че може да науча нещо.
Каквото и да значи това.
Добре.
Имам план в пет стъпки, които изискват идеално съгласуване.
Стъпка едно, прихващане.
Трябва колата,
която ще вземе мама и Лори от летището,
да е под наш контрол.
Дами, желаете ли шамфъстък?
Стъпка две, пренасочване.
Трябва да отклоним снимачния екип в тази посока.
Семейство Уилкокс ли търсите?
Преместиха се, но ще ви дам адреса.
Стъпка три, заблуждаване.
Къщата на Конър трябва да заприлича на нашата,
с нашите снимки, нашите неща
и нашето ниво на неподреденост.
Стъпка четири, любов.
Това е много важно, хора.
Разтопете се пред камерите.
Ще гледам всички в очите.
В края на стрийминга идва време за стъпка пет.
И заживели щастливо до края на дните си.
Мама ще се прибере,
ще види, че сме помогнали мечтите й да се сбъднат,
и всичко ще е наред.
"Напомнящата звезда" ще е страхотен успех...
Аз защо съм там?
Какво?
Фантазирал съм си.
- Няма значение. - Добре. Имаме план.
Да действаме!
Уважаеми пътници, добре дошли в Нашвил.
Скоро ще бъдем на терминала.
Пистата е натоварена,
но добрата новина е, че малко подранихме.
Ще пиша
- на шофьора. - Добре.
Добре. Браво на всички.
Ще снимат ли това?
Виж ми косата, тате.
- Ужас. Гадост. - По-малко говорене, повече коване.
- Справяме се! - Откъде изрови
тази снимка? Не е от всекидневната.
Да не би...
Тук е прекалено подредено.
Като за теб.
Да, права си.
Конър, имаш ли спагети, които да разпилеем по пода?
Защо тя пробива нови дупки в стената,
а не ползва съществуващите?
Приятел, късно е вече.
Къде са "Напомнящите звезди"?
Трябва да отскоча до вкъщи.
Питър!
Взе ли ги, тате?
- Полетът подрани. - Какво? Подранил ли?
Полетът подрани!
Обърках се на летището.
Бях на "Заминаващи".
Реших, че оттам се заминава от летището.
Докато завъртя,
се качиха и потеглиха.
Тате, карат към нашата къща.
Трябва да ги спреш.
Ще им сека пътя.
Не им сечи пътя.
Изчакай да стигнат светофар.
Не те чувам, синко.
Спасявам положението!
Хората тук карат като луди.
Ще ги спра.
Ако нещо се обърка...
Обичам те, сине.
Обичаш ме?
Тате, не е чак толкова важно! Не го прави!
Тате!
Тате! Добре ли си?
Тате?
Всичко е наред. Ще се видим вкъщи.
Тате? Чакай. Да не би...
Уолтър?
Кейти!
Каква случайност!
Дори...
- Познаваш ли го? - Да, това е свекър ми.
Защо ни пресече пътя?
Кейти, винаги е виновен
шофьорът на задната кола.
Защо не спазваш дистанция?
Значи се прибираш?
Да, пътувахме към вкъщи, когато...
И аз там отивам.
Хайде, ще ви закарам.
Местопроизшествието не се напуска.
То е за вашата кола.
Моята си е наред.
Стой тук. Веднага се връщам.
Да. Добре.
Какво...
Здрасти, Нейт. Как е?
- Къде си? - Извинявай.
Качих клиент, защото фестивалът Бонару е този уикенд
и ми трябват пари за билет.
- Какво? - Какво правиш?
- Говоря по телефона. - Трябваш ми веднага.
Питър? Трябваш ми веднага! Питър!
Да! Дий! Еха!
Извинете!
Не различава цветовете!
"И в този ден се роди "Напомнящата звезда".
Беше зачената...
Лейкуд Спрингс?
- Уолтър, ние не... - Паркираме тук. Знам.
Винаги паркираме на алеята. Винаги.
Колко дълго те е нямало?
Нейт свърши прекрасна работа.
Да видиш как преустрои къщата.
Малка изненада, но ще ти хареса.
Добре, дами.
Пристигнахме. Мисията изпълнена.
Не се притеснявай.
Ако продадем 5000 бройки днес,
ще си по магазините до края на месеца.
Ако не,
ще си останем с добрите спомени.
Добре, дами.
- Нека ви помогна. - Благодаря.
Добре дошла, г-жо Акула.
Уолтър, какво става?
Не се тревожи. Нейт ще ти обясни.
Супер. Къде е Нейт?
Идвам!
Пазете се! Не знам как се спира!
Нейт! Божичко...
Нейт!
Боже мой! Добре ли си?
Добре съм. Добре дошла у дома.
У дома ли?
Чий е този кон?
Защо сме в къщата на Конър?
Трябваше да сключим сделка.
Да кажем, че нашата къща не е за пред камера.
Не, не, не. Да кажем нещо повече.
По-добре да не казваме. Да влизаме и да стриймваме.
Не, Нейт. Какво се е случило с къщата ни?
Добре, добре.
- Върнах се на работа. - Какво?
И купих кон на Сам.
Купил си й кон?
Защото прегръща и целува децата,
трябваше да купя кон.
После реших, че конят умря.
Само че конете спели легнали.
Това... Това не го знаех.
После конят потроши къщата.
Нарита всичко. Направи всичко на трески.
- Децата добре ли са? - Добре са. Добре са.
А покривът... се срути.
- Срутил се е? - Това е друга...
Конят няма връзка с покрива. Просто падна.
И има голяма вероятност да съм...
съсипал живота ни.
Кейти? Готова ли си?
Да. Може ли само една секунда?
Добре.
Нейт, защо го направи?
Имаше толкова възможности да ми кажеш как наистина вървят нещата,
а ти постоянно си ме лъгал.
Мислеше, че няма да разбера ли?
Не, повярвай ми.
Няма да позволя мечтата ти да умре
в тъпите храсти на Конър Ашфърд!
Влез вътре. Моля те, влез...
и нека ти покажа какво направихме с децата за теб. Моля те!
Добре...
но това не е краят.
Знам.
Добре.
Да действаме.
Мисля, че проработи.
Изглеждаш ми позната. Къде съм те виждал?
Водя "Акулите".
Не, не е оттам.
Здравейте, хора.
- Мамо! - Мамо!
Момичетата ми. Липсвахте ми.
Здравейте.
Еха.
Какво?
Изненадана е, че не съм срутил къщата,
докато я е нямало.
Добре, всички сме тук.
Да стриймваме. Хайде.
Добре.
И тук се е родила "Напомнящата звезда".
Точно така.
Седях тук, в любимия си стол,
и гледах любимия си...
Любимия си комин.
Спомням си как търсих начин
всичко да се организира по-добре.
- Точно така. - Да.
Какво мислите за изобретението на мама?
Ползвам го всеки ден. Помага ми за домашните.
Напомня ми да не пипам хората.
Браво на теб.
Напомня ми да се обличам прилично за училище.
Страхотно.
Кейти, зрителите са във възторг.
- Така ли? - Да, страхотно!
Имаш три възпитани дъщери
и съпруг, който, признавам, го бива...
В гледането в очите?
- Точно така. - Да.
Аз съм най-добрият търговец на Тойота за региона...
- Страхотно! - Какво става тук?
Конър, какво правят тези хора в къщата ми?
Не й ли каза?
Започнахте по-късно. Ще ме убие.
Защо казва, че къщата е нейна?
Защото е моя, кукло. Това е моята къща.
Какво става тук?
Отложете стрийминга!
- Нейт... - Тате, на живо сме.
Добре, изрежете го. Изрежете всичко това.
Извинявай, Лори.
Това не е нашата къща.
- Не мога да лъжа, Нейт. - Аз обаче мога.
Здрасти. Това е нашата къща.
Нейт, не, недей. Край.
Всичко приключи...
Добре.
Божичко.
Не е ли вашата?
Не е.
Не е. Съжалявам.
Чуй ме...
- Акуло. - Наричай ме Лори.
Истината е, че къщата ни сега е пълна трагедия.
Мислех, че мога като теб.
Караш го да изглежда много лесно,
но не е. Трудно е.
Много, много трудно.
Само така.
Винаги съм правил нещата по лесния начин.
Последните 12 часа обаче
бяха най-трудните в целия ми живот.
Подарих билетите си за "Тайтънс", за да оправя кашата.
Подарил си билетите ни?
Не ги заслужавам.
Мислех, че от мен се очаква само да печеля пари,
но последният месец вкъщи с момичетата
ми бе много по-скъп
от всички билети на света.
Интересното е...
че опитът ми да бъда някаква твоя версия
и жестокият ми провал
ме направиха по-добра версия на самия мен.
Ще се обадя на бившата си жена.
Има още нещо. Това ще ти хареса.
Ползвах "Напомняща звезда",
за да организирам цялата тази лудница,
защото дори баща като мен
разчита на "Напомняща звезда" за такъв луд план.
Но няма да ви го обяснявам аз.
Чуйте го от устата на моята прекрасна и брилянтна жена Кейти.
Обясни го на хората.
Да, добре.
Последвайте ме и ще ви покажа къде се роди "Напомнящата звезда".
Зрителите откачиха.
Браво, успяхте. Успяхте.
Ела. Елате...
Не мога да повярвам. Много съм щастлив.
Много се гордея с вас.
Погледнете ни.
Все пак стигнахме до хепиенд.
Отне ми доста по-малко време, отколкото Кийгън
да поправи покрива, но спретнах къщата доста добре.
Не искаш ли помощ?
Не, казах ти, ще се справя.
Може ли да вляза в балончето ти?
Винаги си добре дошла. Ела.
Искаш да боядисваш ли?
- Да. - Добре. Хайде.
Започни оттам.
Така. Нагоре и надолу.
Дори позволихме на Кийгън да си сложи реклама.
Нямаше ефект,
а и ние не очаквахме да има, но все пак я сложихме.
Напуснах Тойота и продавам в "Напомняща Звезда" ООД.
ТАЙТЪНС ТЕНЕСИ
Сега съм номер едно за Кейти.
И преди бях де.
Разбирате ме.
Най-накрая намерихме баланса между работата и личния живот.
Правим всичко заедно, както трябва да правят семействата.
Сам.
Бонбони! Дай ми ги!
Не ги изяждай преди втората четвъртина.
Хадли, зеленчуци.
Не искаш ли картофки?
Н-Е.
Пуканки за Грейси...
- и Брайън. - Благодаря.
- Благодаря, г-н Уилкокс. - Да.
И така, скъпи.
Хадли има упражнения за областното
по правопис следващия вторник.
Сам има езда с Канела.
Ако искаш, може да откарам Хадли, ако ти...
Не, научих си урока.
Няма да пропускам нищо, свързано с правопис.
Освен ако не знам думата,
- а аз не знам доста. - Идеално.
Дами и господа,
погледнете към екрана.
Поздравете с овации
Търговеца на годината на Тойота, Западен филиал...
Започна се.
...Пейтън Махар!
Заслужава го.
Явно наистина мускулите пълнят джобчето.
Ти си моят Търговец на годината.
Ти нямаш друг.
На мача присъства и местен изобретател и предприемач,
участвал наскоро в "Акулите".
На екрана показват и други хора.
Какво?
Поздравете изобретателя на "Напомнящата звезда"
Кейти Уилкокс!
Това е мама!
Добре дошъл на сцената, Нейт Баргаци!
Това е моят татко. Нейт Баргаци!
- Целувки за всички! - Не! Тате, спри!
Обожавам дъщерите. Запознат съм само с момичешкия свят.
Тя ще е на 45, а аз ще казвам: "Нека живеем с теб. Моля те".
Наехме майстор. Да си майстор е страхотна професия.
Може да съсипеш нечий живот и да си тръгнеш.
Внимавай! Пази се!
Наемеш ли майстор за нещо вкъщи,
той няма да работи през целия ден.
Здравей, скъпа. Всичко е наред. Просто... предната камера.
Фалшива тревога. Тук тичаха някакви животни.
Кон. Коне.
Скункс. Мравояд. Кралска кобра.
- Оцелот. И чайки. Чайки. - Какво? Не.
Катерици. Катерици бяха. Наоколо тичат катерици.
- Сега е размножителният им период. - Не е.
Трябва да им измислиш групово забавление.
Извинявай.
Хвърляме боклука... в един ден. Не знам точно кой, но има такъв ден.
Днес хвърляме боклука!
Сетих се, че преди няколко седмици забравих.
Такъв стрес разваля семейства.
Чакайте! Чакайте!
Цяла седмица повтарях: "Яжте с пръсти".
"Слагайте боклука в джоба си. Носете си го вкъщи."
Не е нужно да го прави.
Много ми е горещо, съжалявам.
Прекалено ми е горещо.
Има свободно пасящи пилета и несвободно пасящи пилета.
Свободно пасящите са се разхождали.
Очевидно, не в магазина. Там вече са заклани.
На опаковката пише какво е било хобито на пилето.
Жена ми каза да купя яйца. Това тук е лудост.
Преди малко избирах мляко и припаднах. Не мога да мина през същото с яйцата.
Научих, че конете спят прави. Дотогава не го знаех.
Жив е!
Човек не се замисля за това, като купува кон.
Бая животно си е да ти умре в двора.
Не можеш да го подритнеш в храстите.
Хей! Спри!
Идва ми редът и казвам: "Айскафе със сметана".
"Със сметана?" "Със сметана."
Тя повтаря: "Значи айскафе със сметана?".
Знам, че трябваше да я попитам защо пита.
Докато се усетя, тя идва с флакон сладкарска сметана.
Поглеждам и я виждам
да фъска сметана върху айскафето.
Питам: "Такава сметана ли реши, че искам?
Нямаше ли да кажа, че искам сладкарска?
На откачалка ли ти приличам?".
- Каза, че ще ми сложиш повече. - Ще ти сложа.
Ние храним семействата.
Край.
Благодаря ви, че дойдохте.
Това значи много за мен.
Една от най-добрите публики.
Благодаря... Много благодаря.
Моят човек!
Много ви благодаря. Невероятни сте.
Много ви благодаря!
Превод на субтитрите: Камен Велчев