ДИВО-ДУРНІ
СЕРІЯ 8 ВАРТОВІ МІСТА ХЕСОН. ЧАСТИНА 2
Наш пастир Кім Пальхо
помер смертю мученика.
Пастирю!
Що нам робити, Ин Чхені?
Ми всі тепер приречені.
Може, я банкрут і нікчема, але все одно я — батько і чоловік.
Голова моєї сім'ї.
Моїй любій Чхон лише 14 років.
Якби я знав, що настане апокаліпсис,
купив би їй той CD-плеєр,
навіть якби довелося залізти в борги.
Чого ти плачеш?
Міг би одразу сказати.
А це щось змінило б?
На що ми взагалі здатні?
Вони ж Вундеркінди. А ми, вочевидь, просто дефектні.
Маєш рацію.
Коли кажеш, що це б нічого не змінило.
Тож міцно зав'яжи шнурки і готуйся
тікати.
Що…
Ану назад!
Назад!
Я вас покришу!
Вона вас покришить!
Я Ходяча Катастрофа!
Я найбільший Мудак!
Стій!
-Назад! -Стій!
Стійте, де стоїте! Назад!
Ин Чхені, забери нас звідси. Куди завгодно.
Я б залюбки,
але з'їла останнє кавове желе, щоб врятувати Робіна.
Я сподівався, що матиму шанс попрощатися з Мун Міхі і Чхон.
Дядьку Соне.
Забудь. Не втішай мене!
Певно, таке моє щастя.
Гарував, як віл, тільки щоб мене всі зневажали.
Світ в дупі.
Хіба я винен у фінансовій кризі?
Я винен у реструктуризації компанії?
Я теж жертва.
Чому до мене ставляться як до невдахи?
Я ж не прошу багато!
Чому я завжди…
Нарешті стало трохи тихіше.
Було якось гамірно, еге ж?
Він непоганий, якщо ближче познайомитись.
Просто любить вихвалятися.
СОН ҐЬОНХУН МУН МІХІ
Чхені, мала ти засранка.
Добренько.
Хто перший нападе на мене?
Пані, як торгує млинцями? Чи дядько Хо з крамниці?
Вам буде боляче.
Цікаво, чи вас це влаштує.
Один хибний рух — і втратите палець.
Хто тоді млинці перевертатиме?
Схопіть її.
Чекайте. Назад! Не смійте мене чіпати!
Їх, бляха, забагато!
Вам буде боляче!
Пусти, бляха!
Сказала, не чіпайте. Чому ви…
Що ви від мене хочете?
Чужаки!
Захистимо наш храм!
В атаку!
Що за… Що це було?
Усі ані руш!
Геть від моєї онуки!
Бабусю?
Ині!
Бабусю!
Візьми.
Ти як?
Поглянь на себе. Ти зі смітника вилізла?
Бабусю, спершу на себе подивися.
Ти вночі зовсім не спала?
А ці мішки під очима. Ти так з ніг звалишся!
Власниця «Щедрої хати»?
Що ви
тут робите?
Ти тут.
Я думав, ти до мами поїхав.
Чому ми?
Чому ти робив усі ті жахливі речі з нами?
Немає особливої причини.
Усе почалося
з дріб'язкового бажання людства жити довго.
Так влаштований світ.
Речі, які зовні виглядають грандіозно,
часто є наслідком
дріб'язкової жадібності, заздрощів
і найтривіальніших відкриттів.
Нам тоді були потрібні діти для експериментів,
і ти виявився одним з них.
Тож
не шукай причини чи сенсу.
Їх немає.
В основі життя
банальні збіги й дріб'язкові причини,
поки ми не загинемо.
Дріб'язкових?
То життя для тебе — дріб'язок.
Із 72 дітей у половини проявилися здібності,
і половина тих, в кого проявилися, розвинули ці здібності.
До таких належала дитина із Серцем Вічності.
Ця дитина була єдиним важливим кінцевим результатом.
Тож я подумав:
якщо зросте кількість людей зі здібностями,
хіба ймовірність появи вічних сердець
не зросте пропорційно?
Досить загадок.
Хочеш сказати,
що заллєш Хесон тим препаратом?
Іноді Бог приносить руйнування і хаос,
щоб створити новий порядок.
Ти
божевільний?
А діти, які померли?
Після експериментів половина дітей померла, а здібності не проявились.
Серед тих, у кого проявилися,
деякі померли від фізичних мутацій.
Значно більше дітей померло, ніж вижило.
Заради єдиного збігу, який не факт, що повториться,
ти хочеш знову вбивати людей?
Історію змінюють не померлі діти.
А ви, ті, хто вижив.
Справжній сучий син.
Приведи мені знову Дитя Вічності.
Разом ми створимо новий порядок у новому світі.
Ко Инсане.
Ви станете новою породою людей.
Дорогою сюди я думав…
чи я…
можу вбити тебе.
Шкода.
Ти мені подобався.
Батьку.
Батьку!
Вчитель.
Бабусю.
Ти тут розбирайся.
А ти?
Не знаю, чи вийде,
але мені дуже треба.
Прошу, летімо.
До вчителя.
Будь ласка!
Гаряче!
Що за… Вогонь!
Вчителю!
Вчителю?
Боже, це не те обличчя.
Це не те обличчя.
Це не те лице, яке я шукаю. Не можу тебе врятувати.
Вчителю!
Поможи мені.
У вчителя не таке обличчя.
Вибач.
Чорт забирай.
Чхені, боже…
Дзвоніть 119!
Відповідай! Чорт, гаряче!
Вчителю!
Ині, досить.
Ми подзвонили на 119.
Його там немає.
Вчитель.
Я не можу його знайти.
Батьку.
Батьку, це я. Батьку?
Привіт, сестро.
За 15 хвилин будемо в центрі Хесона.
Гаразд.
Хай усе пройде як слід.
Дотримуйся плану…
хай там що.
Сестро.
Усе гаразд, так?
Так.
Усе гаразд.
Пальхо коли приєднається?
Пальхо не зможе, Хоран.
Я пришлю когось іншого.
Кого?
Вибач за те, що було тоді.
Дядьку!
Прошу, відчиніть!
Дядьку, прошу!
Дядьку!
Дозволь мені віддати тобі борг з минулого.
Двері відчинені навстіж,
тож іди і живи життя на повну.
Гаразд?
Номере 3972.
Ти мене чуєш?
Номере 3972.
Так, гаразд. Бувай.
Бабусю.
Одна вірянка каже,
що рано вранці в центр поїхали два контейнеровози.
Що в них було?
Не знаю подробиць.
Уранці я бачила, як вони виїжджають.
Вони везуть препарат.
Мудак сказав, що бачив.
Планують розприскати його по всьому Хесону.
Повідомити поліцію?
Немає сенсу.
Цей покидьок Пьонджін
вже під впливом Церкви.
Краще зустрінуся з мером.
У цьому нема потреби.
Матір божа.
Ти теж з тих дітей?
Ти сильно поранена.
Ані руш.
Гей, пане Ку, ви з глузду з'їхали? Ви що це робите?
Припини. Не лізь до бабусі чи пана Ку.
Якщо маєш що сказати, кажи мені. Не лізь до моєї сім'ї!
Я вже втратила брата
і батька.
Тепер твоя черга.
Ні!
Вона повернеться.
Коли з'явиться,
застрель її.
Якщо хочете жити, з дороги!
З дороги, сказала!
Чхені, ти збіса крута.
Отак!
Я їду!
Так!
З дороги, їде Ин Чхені!
Негайно! Дістаньте її!
Так освіжає.
Чхон.
А де тато?
Доню, не хвилюйся.
Як він сміє лазити десь цілу ніч? Ну, він вже напрошується на розлучення.
Ти розлучаєшся?
Ні про що не хвилюйся і зосередься на репетиції, гаразд?
Спинку рівно!
Доню, скажи: «сир»!
Прошу всіх на хвилинку зібратися навколо. Дякую.
Дуже вам дякую.
Дуже вдячний за ваші старання. Вітаю, пане мер.
Сьогоднішній парад почнеться рівно об одинадцятій, як і планувалося.
Як ми репетирували, порядок буде наступний.
Спершу йдуть прапороносці, за ними — оркестр.
Далі — перкусіоністи самульнорі з Чанвону.
Зупиніться усі!
Усі!
-Хто, чому? Що таке? -Зупиніться!
Усі покиньте, що робите, і забирайтеся звідси!
Зупиніться!
Покиньте, що робите, і забирайтеся. Тут бути не можна.
-Чому? -Не можна тут залишатися!
Що відбувається?
Любий! Що ти там робиш?
Кохана!
Ти теж тут?
Чхон!
Моя люба Чхон теж?
Чхон!
Тут бути не можна.
Люба, ходімо. Треба йти. Це не навчання!
Навіщо ти це робиш перед усіма цими людьми?
Бо ситуація термінова і небезпечна. Ходімо, негайно!
-Ходімо! -Куди?
Знаєш, як довго вона чекала цей день?
Її обрали представляти всю паралель, не лише її клас.
Та що ти знаєш?
Бути представницею паралелі — це зараз неважливо!
Апокаліпсис наближається!
Серйозно?
До біса нове тисячоліття!
Усе миттєво зникне!
Якщо й надалі будеш мене ганьбити,
зникнеш ти.
З мого життя і життя Чхон.
Назавжди.
-Люба. -Годі мене ганьбити!
Люба, послухай!
-Ну ж бо. -Пане Яне.
Послухайте!
Накажіть усім евакуюватися.
Люди із Церкви вічного спасіння.
Знаєте, що вони хочуть зробити з Хесоном?
Знаю.
Знаєте?
Вони пожертвували 100 мільйонів вон на цей фестиваль.
Завдяки їм ми зробили гігантську версію талісмана міста, Янсуна,
і в нас навіть буде феєрверк.
Це лише прикриття!
Не можна піддаватись!
Будь ласка, послухайте!
Чорт, боляче!
Спершу ви казали, що голуб косо блимав.
Потім вам великий короп підморгував.
То було через фенол і відходи,
а тепер Церкву звинувачуєте?
-Саме так! -Гаразд.
У таких справах подавайте скаргу.
Але прошу, не сьогодні.
Зрештою, це свято.
На носі нове тисячоліття, яке всі чекають. Не можна псувати нам парад.
Ваша донька взагалі прапороносиця.
Припиніть.
Просто викличте поліцію.
Мудаку нестерпно бачити щастя інших.
-Гаразд. -Завжди бурчить.
-Ну ж бо. -Він постійно скаржиться.
Я про це подбаю. Подбаю.
Чхон.
Боже, невже йому не соромно перед донькою?
-Так! -Це трохи жорстко.
Його дочка слухає, тому…
Дядьку Соне?
Чхені!
Вчитель зник, і бабусі теж немає.
Що нам робити?
Про що ти?
Зустрінемо апокаліпсис отак, разом.
Може, самі втечемо? Яка нісенітниця!
Як я можу покинути Мун Міхі і Чхон? Здурів?
Чхені, що будемо робити?
Якщо подумати,
я так і не сфотографувався з учителем.
Перепрошую?
Як ти можеш говорити про фото у такий час?
У Хесоні на носі апокаліпсис!
Ви, я, усі — нас усіх знищать.
Про це знаємо лише ми,
але нічого не можемо вдіяти. Чому?
Бо нам ніхто не вірить. Чому?
Тому що ми ніхто.
ВИНОГРАД-ВИНАГОРОДА
МОЛОДЕЦЬ
Спершу зупинимо вантажівки.
Які?
Вантажівки з препаратом десь у Хесоні.
Вони хочуть десь його розпилити.
Де саме?
Де, де.
Там, де в Хесоні зараз зібралося найбільше людей.
Де, по-вашому?
-Де? -Де?
-Даруйте, вибачте нам. -Посуньтесь.
-Чому так людно? -Прошу.
-Розійдіться. -Талісман Хесона!
-Надто тісно! -Янсун.
Купіть футболку Янсуном!
Гляньте на Янсуна!
А це не Чхені?
Бачили вантажівки Церкви вічного спасіння?
Ні.
Негайно їдьте з Хесона, ясно?
Або ви всі помрете!
Ви помрете!
-Їдьте з Хесона. -Що вона сказала?
-Помремо? -Їдьте!
Що вона верзе?
Жахливий смак.
Яка та вантажівка? Яка?
Ви з Церкви? Що тут?
-Що ця жінка робить? -Не вона. Пройшли.
-Вітаємо. -Добре!
Хто ти?
Що ти робиш?
Ти нічого не тямиш!
Що він каже?
Я мацав товар, але є дещо дуже важливе…
Замовкни.
По тобі видно, що ти рецидивіст.
-Чому я маю… -Не суди за зовнішністю…
Робіне!
Ви нічого не тямите!
Якого біса!
Тобі вже дали чортів?
Це так виснажує.
Нащо ми взагалі зі шкури пнемось?
Ми маємо врятувати людей.
Чому ми відповідальні за життя людей, яких не знаємо?
Це правда.
Ми не маємо рятувати людей, яких не знаємо.
Скажи?
Але ми тут усіх знаємо.
Погляньте.
Ми справді всіх тут знаємо.
Допоможімо тим, кому не пощастило.
То що робити?
-Привіт. -Бажаю здоров'я.
Так, привіт.
-Давно не бачилися. -Так, бережіть себе.
У нас навіть друзів немає. Чому ж ми знаємо стільки людей?
Годі бурчати. Поквапмося і знайдімо їх.
У нас немає часу!
Ясно? Іди!
-Вони тут! -Гадаю, вони тут!
-Парад! -Твоя правда.
Що таке?
-Що це? -Що?
Де вони?
Чхон.
БУВАЙ, 1999 РІК, НАЗУСТРІЧ 2000 РОКУ НОВЕ ТИСЯЧОЛІТТЯ — НОВА НАДІЯ
ВЕЛИКИЙ ФЕСТИВАЛЬ ТИСЯЧОЛІТТЯ ХЕСОН 2000
Один, два. Один, два, три, чотири.
Один, два, три.
-Чхені, чекай. -Швидше!
Чекай, сказав.
-Секунду. -Досі не у формі.
Чому? Що таке?
Вчителю?
Ти врятувався?
Коли?
Як?
Я такий радий, що ви цілий. Я так і знав.
Я знав, що так буде, вчителю.
-Вчителю. -Вчителю?
Нащо ви так?
Я думав, мене можуть образити лише слова.
Вчителю, я зараз дуже засмучений. Ви в курсі?
Ви нічого…
не можете вдіяти.
Ось вона. Ось моя донька.
Чхон!
Моя донечка класна.
Збіса неймовірна.
Не хвилюйся, Чхон.
Тато зробить все, щоб їх зупинити.
-Що зупинити? -Налякала мене! Люба.
Може, припиниш перекривати дорогу?
Треба забити гарне місце, щоб побачити феєрверк.
-Не можна дивитися феєрверк. -Відійди.
-Люба, прошу. -Треба забити гарне місце.
Феєрверк.
Знаєте, що Церква хоче зробити з Хесоном?
Знаю.
Вони пожертвували на фестиваль 100 мільйонів вон.
Завдяки їм ми зробили гігантську версію
талісмана нашого міста, Янсуна,
і навіть буде феєрверк.
Це воно. Феєрверк.
У небі, одним махом.
Бум!
Чхон!
Кохана!
-Ти ціла? -Любий!
-Ти ціла? Чхон! -Де Чхон?
Не йди сюди. Тікай!
Ховайтесь за мене.
Ти ціла?
Ви цілі? Бігом!
Біжімо сюди.
Ідіть усередину. Усе гаразд.
Що за…
Уже почалося? Я думала, вона пришле когось іншого замість Пальхо.
Гей, вчителю. Ви на нас гніваєтеся чи що?
Поговоримо.
Це вона. Ота, з похмурим лицем, яка промиває мізки й використовує людей.
Навіть змусила пана Ку наставити пістолет на бабусю.
Справді?
Чхені!
Вчителю.
Вчителю!
Чхені!
Чхені.
Отямся, Чхве Унчжоне!
Я Лі Унчжон.
Я думала, ти збираєшся мене вбити.
Як ти міг так сильно мене душити?
-Машини літають… -Годі говорити і…
Що за…
Чому не слухаєте?
Що з ними?
Чому вони так поводяться?
Офіцере, ви куди?
Не хвилюйтеся. Впевнений, наш пастир залишив інструкції.
-Справді? -Залишив?
Чому? Що там угорі?
Куди ви?
Ні! Вам туди не можна.
Куди ви зібралися?
-Мабуть, туди. -Вони дивні.
-Нам теж іти? -Замовкніть.
З ними щось не так.
Чхені!
Вчителю!
Залишайтеся тут.
Хай там що, не виходьте.
Зрозуміло?
Ти здурів?
Ти що надумав? Піти й кинути нас тут?
Ти маєш захистити нас!
Я маю вийти, щоб вас захистити.
Що ти там вдієш?
Що ти зробиш, коли в тебе летить машина?
Зупиниш своїм язиком без кісток?
Слушно.
Та виявляється, я можу дещо зробити своїм язиком без кісток.
Якщо зараз підеш туди,
я таки розлучуся.
Цього разу серйозно.
Ні, коханий!
Я кохаю тебе,
Міхі.
Бовдур!
Дядьку Соне Ґьонхуне! Ви чого так довго?
Пане Кан, я розберуся з боку, де більше людей. А ви з того.
Хтось може мене образити?
Довіку покладатимешся на чужі образи?
Спробуй сам набратися сил, недоумку-переростку.
Вони йдуть.
Хіба не чарівно?
Мені страшно!
Назад!
Гей, назад!
Це був не я.
Я твій батько!
Я твоя мати!
Вибачте.
Ні, не робіть цього…
Пані?
Прошу, вилайте мене.
Що?
Швидше.
А щоб тебе.
Як сміє цей безрідний нікчемний виродок
з'являтися нізвідки і поводитися, як незграбний йолоп?
Тобі очі повиймати і прожувати, як кімчі з редьки?
Треба вичавити тобі очі і висмоктати з них чорнило.
По сраці надавати?
Брудний покидьку з лайном замість мізків.
Вали нахрін, мерзото!
Бам!
Біп-біп!
Усім, хто хоче покататися зі мною, прилипайте сюди!
Це так цікаво!
Це так весело!
Гуляти всі ходімо По нашому районі
Прокидаймося посеред ночі І нумо гуляти по районі
Янсун теж нас вітає
Ми всі вітаємося Коли ходимо по районі
Клянуся, я ніколи не… Ти, мабуть, зовсім божевільний.
Ти і твої витівки!
Ми повернулися.
Це
спрацювало.
Так.
Спрацювало.
-Боляче. -Дядьку Соне!
Чхені! Божечки!
Чхон.
Що ми
щойно побачили?
Супергероїв?
Час прибирати? Ви хоч слухаєте?
Це справді щойно сталося?
Чи це розіграш? Я нічого про це не чула.
Тому його призначили спеціально. Через його суперсилу.
Я думала, він не може стати ще кращим.
А він ще гарніший, ніж я думала.
Унчжон…
Я вдарив їх цим, а люди там…
Гляньте!
Тікайте!
-Тікайте! -Нам сюди спуститися?
Цьому кінця-краю немає.
Вона промиває їм мізки. Це не закінчиться, поки не знайдемо її.
Ні, спершу треба зупинити феєрверк.
Феєрверк буде опівночі. Ймовірно, препарат всередині.
Людей зберуть на вулицях для зворотного відліку,
а тоді опівночі одним махом… бум!
До півночі менше 30 хвилин.
То що спершу? До жінки, що промиває мозок, чи феєрверків?
Я подбаю про феєрверки!
Пане Кан, ви з нею.
Пане Сон, знайдіть жінку, яка промиває мозок.
Мабуть, вона поруч.
Гаразд!
Швидше!
Я Людина-павук.
Я незайманий привид.
Я Франкенштейн.
Я привид бабці Гонконгу.
Отакої!
Божечки!
Покваптеся, пані Ин Чхені.
Ось вона.
-Чхені. -Ми там, де треба.
Дідько.
Чорт.
У цих штуках? Це препарати? Де феєрверки?
Я перевірю.
Вибачте.
-Що ви робите? -Хто ви?
Геть звідси. Це небезпечно.
Хвилинку.
Що таке?
У небі щось дивне.
Гол!
Досить!
Припини.
Припини, кажу! Страждають люди!
Може, ти в секті, але ти все одно повинна вірити.
Не можна відкрито чинити насильство.
Ти мене чуєш?
Ні, спершу послухай мене, гівнючко!
Навіть якщо ти оригінал, а ми дефектні, це неправильно!
Як ти смієш застосовувати суперсили у такий жахливий спосіб?
Ти чуєш…
Ще раз! Знову ти мене перериваєш!
Як ти смієш переривати, коли з тобою говорить старший?
Де навчилася поганих манер?
-Можеш… -Припини, кажу!
Просто припини!
Що ці люди тобі зробили? Чим це заслужили?
Хай Катастрофа і Тюхтій заслужили.
А ми з Мун Міхі? А Чхон?
І всі ті інші різні люди.
Що вони тобі зробили? Чим це заслужили? Чому?
У чому причина?
Людям було байдуже до нашого болю.
Абсолютно.
Тож і мені байдуже,
помруть вони чи ні.
Тебе ніколи не сварив старший?
Ну, ти сьогодні не ту людину зачепила.
Нарешті я навчу тебе манер…
Мала…
Сестро.
Що сталося?
Усе гаразд?
Сестро, ти ціла?
Чому постійно доводиш себе до межі?
Сама казала не застосовувати сили необачно.
Пальхо мертвий.
І батько теж.
Припинімо це.
Я не хочу втратити ще й тебе, добре?
Я не можу їм пробачити.
Я вб'ю їх усіх.
У тебе є я.
У нас більше нікого немає, Хоран.
Помстися за нас.
Усім їм.
Знищ їх усіх.
Зроби це для мене, Хоран.
Ось вони.
Гей, усе гаразд?
Ні.
-Голова болить. -Раніше ви всі були…
Вони отямилися.
Усе скінчено?
Сильно поранений?
Лише трохи втомився.
Що сталося з феєрверками?
Ви не зможете це спинити.
Пані Ин Чхені.
Буде дуже гарно.
Правда в тому,
що я ніколи не бачила феєрверків на власні очі.
Моє останнє прощання.
Усе, від 1999 року мало що залишилося.
Ви всі проводите останні хвилини ХХ століття зі своїми близькими?
До початку нового тисячоліття залишилося п'ять хвилин.
Сподіваюся, ви всі проводите ці останні хвилини 1999 року
з тими, кого любите найбільше.
Це остання пісня, яку я вам ввімкну у XX столітті.
Це ціна крові нашого пастиря Кіма Пальхо.
Чхені!
Що? Щось сталося?
Чого? Що таке?
Ти справді Ин Чхені?
Звісно, я Ин Чхені.
Ким мені бути? Ким Чхені? Що таке?
Там…
Ще одна Чхені!
Чому я там?
Мене щойно зарізали?
Ні!
Що це?
Дихай. Не відключайся. Я викличу швидку.
Ти…
хвилюєшся за мене?
Так.
-Погляньте! -Ого!
Так само як ти
за мене тоді.
Ого, погляньте на цю рибу!
Ти втішала не лише мене,
ти втішала всіх дітей там.
Їх так багато!
Було б…
добре, якби ти…
був на моєму боці.
Ні.
Хоран.
Ні!
Вона мертва? Справді?
Пульс досі є. Можете викликати швидку?
Чорт, здається, в мене десь випав телефон. Чекайте.
Робіне, занесімо її всередину.
Де я міг його загубити…
Кохана, ти куди?
Кохана!
Я ж казав не виходити, поки не скажу.
Кохана, куди ти?
Що це?
СУДДЯ СТОЇТЬ ПЕРЕД ДВЕРИМА ЯКОВА 5:9
Вам його не спинити.
Пророцтво справдиться, як і планувалося.
Ви дізнаєтеся, коли настане апокаліпсис.
Тих, хто не вірить,
кинуть у пекельний вогонь під назвою смерть.
Щодо врятованих,
вони отримають вічне життя як Вундеркінди!
То ось де була справжня бомба.
Це був не феєрверк?
Може, нам і не судилося його спинити.
Я казала, що хочу дожити до апокаліпсиса.
Схоже, моє бажання здійснилося.
Але як шкода.
Я більше не хочу бачити
цей клятий апокаліпсис.
Чхені, що ти кажеш? Я через тебе нервуюся.
Робіне, кинь туди мене й дядька Сона.
Чому мене?
Там нема за що триматися.
Просто приліпи мене гарненько і падай.
Я спробую телепортуватися разом з дирижаблем.
А як з тобою станеться щось жахливе?
Не бійся. Ти ж знаєш, я не помру, навіть якщо помру.
Чому не помрете? Не знаєте, як це серце у вас опинилося?
Якщо щось піде не так, серце — це все, що від вас лишиться.
Це бомба, дурепо.
Якщо вибухне, тебе розірве на клапті.
Що ми скажемо бабусі?
Звісно, це буде таємниця. Не кажи їй, Кане Робіне, добре?
Я скоро повернуся.
Ні.
Тоді давайте разом. Я піднімуся з вами.
У твоєму стані?
Ти будеш тягарем, ясно?
Просто піймай нас, коли впадемо.
Спіймай дядька Сона. Потім — мене.
Пані Ин Чхені!
Я можу померти, якщо я впаду з такої висоти, так?
Тому я прошу тебе спіймати мене.
Було б дуже прикро померти після виконання місії, так?
Швидше. У нас обмаль часу.
Усе буде добре.
Гаразд.
Зробімо це.
Чому ні?
Ти сьогодні гарна.
Готово.
Знаєш що, Робіне?
Ти потворний, коли всміхаєшся.
Ин Чхені, присягаюся, ти…
Жбурляй нас, Королю тюхтіїв!
Який же ти тюхтій!
Король тюхтіїв!
Я
хочу, щоб Ин Чхені
просто
зникла
назавжди!
-Лізь! -Що?
Тобі треба вилізти!
Давай. Ще трішки!
Лізь!
Чекай, хвилинку.
Ще трішки.
Поки що не падай.
-Лізь! -Не відлипай.
Лізь!
-Давай! -Хвилинку, дядьку Соне.
Легше!
Я вилізла.
Дядьку Соне, тепер падай!
Ти сьогодні був вражаючим.
Гей.
Успіхів, засранко!
Усе одно
сподіваюся, Ин Чхені повернеться цілою й неушкодженою!
Гаразд, у нас справді залишилося обмаль часу.
Починаймо відлік.
Десять,
дев'ять,
вісім,
сім,
шість,
п'ять,
чотири,
три,
два,
один!
Ині.
2000 рік!
Нарешті почалося нове тисячоліття.
Ні.
Ні!
Де я?
-Що це? -У небі!
Що сталося?
Я маю дивитися це з Чхон.
Яке видовище!
Ми це зупинили.
Ми
врятували цих людей.
Коли Чхені повернеться,
прошу, спіймайте її, вчителю.
Так.
Вона спізнюється. Вирушила кудись далеко?
Знов до Канади полетіла?
Навіть якщо на Північний полюс, а не в Канаду,
мала б уже повернутися, бо вона телепортується.
Дідько.
Не кажи дурниць.
Отже, 2000 рік почався без жодних незвичайних подій.
Нарешті почалося нове тисячоліття.
На початку 2000 року у нас є новини про інцидент.
Уночі в Хесоні стався раптовий шквал.
Під час Фестивалю тисячоліття…
Господи, який це шквал перевертає машини?
Ще й парад зірвав.
Хай там як, Чхон така гарна на цих фото.
Ти справді не пам'ятаєш?
Справді не пам'ятаєш, яким я був крутим, коли вас тоді врятував?
Я завів вас в укриття в музичний магазин.
А тоді рятував людей і все таке, знаєш?
Тепер вдаєшся до химерної брехні?
Може, ще скажеш, що літав тут у плащі?
Як ти мене дістав.
-Тату. -Що?
-Мій ланчбокс. -А я не дав?
Ось він.
Вони геть сміховинні.
Неймовірно…
І ніхто не пам'ятав про події того дня.
Шквал?
Як шквал міг відкинути машину?
І не кажіть.
Звідки це у вас?
Що за…
Чому ніхто не пам'ятає?
Може, це…
Кохана.
Кохана!
Коханий!
Чого ти там стоїш?
Так, кохана, це я.
Я врятував вас із Чхон.
І всіх врятував.
Про що ти?
Я не бачу Чхон. Знайди її.
Чхон!
Сон Чхон!
Ні, я вас врятував…
Ми це зробили!
Ми врятували вас і Хесон
від апокаліпсиса!
Чому не пам'ятаєте?
З якоїсь невідомої причини
героїв того дня стерло з пам'яті всіх.
Чому?
Чому ви всі такі нетями?
Заради Бога! Справді думаєте, що це шквал перевернув машину?
Але…
Я…
Моя дорога донечко.
Тобі теж гарного дня, добре?
Ти чудово впорався, тату.
Так.
Що?
Так, дякую, Чхон.
Дякую, донечко.
ЩЕДРА ХАТА
Вона повернеться.
Моя дитинка повернеться, так.
Її просто далеко занесло,
тому так довго шукає шлях назад.
Ну…
це ж можливо?
Так.
ФЛОРАЛА
Ті малі засранці.
Кажуть, треба зробити могилу,
навіть порожню, для людини, яка померла далеко від дому.
Щоб її душа не блукала безцільно у потойбіччі.
ПАМ'ЯТНА ДОШКА ИН ЧХЕНІ
Смачного.
Прошу, смачного.
Їжі не дуже багато. Що це за вечірка така?
Не брати їжу руками.
Тоді швидше подавайте.
Вибач, ми просто кладемо щедрі порції.
Якщо голодна, підходь.
Обслужу без черги.
Це 49-денний ритуал?
Що, хтось помер?
Хто помер?
Ти…
Ині.
Ині, це ти?
Чхені!
Тобто Ин Чхені.
Божечки!
Боже милостивий!
Святі небеса!
Боже, Чхені.
Покажися. Божечки.
Довгенько ж я поверталася, еге ж?
Я постаралася вирушити у найвіддаленіше місце, яке знала.
І опинилася в пустелі на іншому боці планети.
І, мабуть, це було надто далеко,
бо я не змогла повернутися.
Не мала ні паспорта, ні грошей. Тож повернення було геть виснажливим.
Але хто помер? Усі ж тут.
-Моя дитинка не вмерла. -Хто?
Моя дитинка не вмерла?
Моя дитинка жива!
Чекайте.
Чекайте, я вмираю з голоду. Спершу погодуйте.
-Їжа. -Так, їжа.
Нахаба!
Як ти можеш бути такою незворушною?
Знаєш, як нам було сумно?
Я знала краще за всіх, що не вмерла.
Чого мені сумувати?
Он як?
Мабуть, твоя правда!
Можна нам вологих серветок?
Смердюча мала засранка.
Від мене тхне? Добре поводився?
Їжа.
Моя дитинко.
Сьогодні смачні рисові коржі.
Вчителю, не радий мене бачити?
Чому ви так довго?
Довго звикала до подорожей «зайцем».
А що? Скучив за мною?
Було приємно, що до мене ніхто більше не липнув.
Не підходьте.
Спробуй не митися три тижні. Смердів би гірше!
Зустрінемося, коли помиєтесь.
Це після душу не змиєш.
Цілий тиждень смердітиме.
Як же ви…
мене дістали, пані Ин Чхені.
Ти мені подобаєшся.
Деякі люди інакші.
Інші пізно розкриваються.
Є ті,
хто віддає перевагу тихим околицям.
МІСЬКРАДА ХЕСОНА
Але…
не існує такого поняття,
як ніхто.
-Так? -Готово вже?
Ні, хвилинку.
Принесіть те, що вже готове.
Гаразд.
Ой, чорт забирай!
Я ж казав, вертайтеся в Сеул!
Не знаю, чого ви досі тут, бісите мене.
Наступного разу я зроблю все.
Нате, швидко зробіть.
ЦЕРКВА ВІЧНОГО СПАСІННЯ
Так, в'їзд перегородили.
-Щось залишилося? -Усе обвуглилося.
Обшукайте кожен сантиметр. Доповісте мені, як щось знайдете.
Так, пане.
Переклад субтитрів: Надія Сисюк