THE WONDERFOOLS
AVSNITT 8 HAESEONGS VÄKTARE, DEL 2
Vår herde Kim Pal-ho har dött martyrdöden.
Herde!
Vad ska vi göra, Eun Chae-ni? Nu är vi alla dödsdömda.
Jag må vara pank och patetisk, men jag är fortfarande far och make.
Min familjs överhuvud.
Min kära Cheong är bara 14 år gammal.
Hade jag vetat att apokalypsen var på väg hade hon fått CD-spelaren,
även om jag skulle ha drunknat i skulder av det.
Varför gråter du? Du kunde ju bara ha sagt det.
Hade det förändrat nåt? Vad kan vi ens göra?
De är Underbarn. Vi är helt uppenbart bara defekta.
Du har rätt. Att säga det skulle inte förändra nåt.
Så knyt på dig skorna ordentligt och gör dig redo att springa.
Vad…
Tillbaka!
-Jag skär er i bitar! -Hon skär er i bitar!
-Jag är katastrofen! -Jag är mardrömmen!
Stopp!
-Tillbaka! -Stopp!
Stanna där! Tillbaka!
Ta oss härifrån, Eun Chae-ni! Vart som helst!
Det skulle jag gärna göra, men min sista kaffegelé gick åt för att rädda Ro-bin.
Jag hade så gärna velat få ta farväl av Moon Mi-hui och Cheong.
-Herr Son. -Glöm det. Trösta mig inte!
Det är så typiskt. Jag jobbar häcken av mig och blir behandlad som en idiot.
Världen är helt åt helvete. Var finanskrisen mitt fel?
Är det mitt fel att mitt företag omstrukturerades? Jag är också ett offer.
Varför behandlas jag alltid som en nolla? Jag ber inte om mycket!
Varför blir jag alltid…
Äntligen lite lugn och ro. Det blev lite högljutt, eller hur?
Han är helt okej när man väl lär känna honom.
Han gillar bara att skrävla.
SON GYEONG-HUN MOON MI-HUI
Chae-ni, din lilla skit.
Okej, då. Vem ska anfalla mig först?
Pannkaksdamen? Eller herr Heo från snabbköpet?
Ni kommer att bli skadade. Jag undrar om det är okej för er.
Ett felsteg och ni blir av med ett finger. Vem ska vända pannkakor då?
Ta henne.
Vänta lite. Tillbaka! Våga inte röra mig! De är för många!
Ni kommer att bli skadade! Släpp, för tusan!
Låt bli, sa jag ju. Varför gör ni…
Vad tänker ni göra?
Inkräktare! Låt oss skydda vårt tempel!
Anfall!
Vad var det där?
Ingen rör sig!
Backa undan från mitt barnbarn!
Mormor?
Eunie!
-Mormor! -Håll den här.
Är du okej?
Titta på dig. Har du krälat ut ur en soptunna?
Mormor, titta på dig själv först.
Sover du inte? Du har påsar under ögonen. Du kollapsar om du fortsätter så här!
Ägaren till Hearty House?
Vad gör du här?
Där är du ju. Jag trodde att du skulle hälsa på din mamma.
Varför valde du oss? Varför gjorde du så hemska saker mot oss?
Det finns ingen speciell orsak.
Allt det här började med mänsklighetens futtiga begär att få leva ett långt liv.
Det är så världen funkar.
Saker som kan se storslagna ut
kan ofta härstamma ifrån småaktig girighet och avund,
och också från väldigt triviala upptäckter.
Vi behövde barn att utföra experiment på då,
och du råkade bara vara ett av dem.
Sök därför inte efter förnuft eller mening i det. Det finns ingen.
Livet existerar endast
tack vare banala sammanträffanden och futtiga skäl, och sen går vi under.
Futtiga?
-Människoliv är visst obetydliga för dig. -Det fanns 72 barn.
Av dem visade 50 % anlag. Hälften av dem utvecklade förmågor.
Ett av dem var barnet med Evighetshjärtat.
Det barnet var den enda betydelsefulla slutprodukten.
Därför tänkte jag att om fler människor visade anlag…
Borde då inte antalet sådana hjärtan öka med ett motsvarande antal?
Sluta prata i gåtor.
Du tänker alltså släppa ut den där drogen över Haeseong?
Gud orsakar ibland förstörelse och kaos för att skapa en ny världsordning.
Är du faktiskt galen på riktigt?
Och barnen som dog, då?
Av de som utsattes för experiment dog hälften utan att visa några anlag.
Vissa av de som visade anlag dog av de fysiska mutationerna.
Många fler dog än det fåtal som överlevde.
För ett enda sammanträffande som kanske aldrig återkommer igen
ska du alltså döda lika många igen?
Det är inte de döda barnen som förändrar historien.
Det gör ni, överlevarna.
Du är ett riktigt svin.
Ge mig Evighetsbarnet igen.
Låt oss skapa en ny världsordning i en ny värld tillsammans.
Ko Eun-san. Ni kommer att bli en ny sorts människor.
På vägen hit undrade jag…
…om jag…
…skulle kunna döda dig.
Det var ju synd. Jag var ganska förtjust i dig.
Far.
Far!
Mästare.
Mormor.
-Du får ta hand om allt här. -Men du, då?
Jag vet inte om det kommer att funka nu, men det måste det.
Snälla, kom igen. Till mästaren. Snälla!
Varmt! Vad i… Det brinner!
Mästare!
Mästare?
Kära nån, det är inte rätt ansikte. Det är inte rätt ansikte.
Det är fel ansikte. Jag kan inte rädda dig.
Mästare!
Hjälp mig.
Mästarens ansikte ser inte ut så där. Jag beklagar.
Förbannat också.
Chae-ni, herregud…
Ring nödnumret!
Svara mig! Helvete, det var varmt! Mästare!
Eunie, nu räcker det.
Vi ringde nyss nödnumret.
Mormor, han är inte där.
Mästaren.
Jag kan inte hitta honom.
Far, det är jag. Far?
Hallå, Ju-ran. Vi är i centrala Haeseong om 15 minuter.
Okej. Se till så att allt avlöper korrekt. Oavsett vad som än händer…
Följ planen.
Ju-ran.
Allt är väl okej?
Ja. Allt är bra.
När kommer Pal-ho hit?
Pal-ho kan inte komma, Ho-ran. Jag skickar nån annan istället.
Vem då?
Förlåt mig för det som hände då.
Herrn! Snälla du, öppna dörren.
Snälla du! Herrn!
Herrn!
Jag står i skuld till dig från då. Låt mig betala den nu.
Dörren är vidöppen nu, så gå din väg och lev ditt liv till fullo.
Okej?
Nummer 3972. Hör du mig?
Nummer 3972.
-Ja, okej. Hej då. -Mormor.
En av de troende säger att två container- lastbilar körde mot centrum i morse.
Vad var de lastade med?
Jag vet ingenting om det. Jag bara såg dem åka tidigt i morse.
Lasten är en drog.
Mardrömmen såg det, sa han. De ska spruta ut den över hela Haeseong.
-Ska vi anmäla det? -Det är inte lönt.
Den där jävla Byeong-jin står redan under kyrkans inflytande.
-Jag måste nog träffa borgmästaren först. -Det behövs inte.
Heliga Moder.
Är du också ett sånt barn?
Du verkar vara svårt skadad.
Rör dig inte.
Herr Gu, har du blivit galen? Vad håller du på med?
Sluta. Påverka inte mormor eller herr Gu.
Prata med mig om du har nåt att säga. Låt min familj vara!
Jag har redan förlorat min bror och min far.
-Nu är det din tur. -Nej!
Hon kommer tillbaka.
Så fort hon dyker upp…
Skjut henne då.
Flytta på er om ni vill leva!
Flytta på er, sa jag!
Chae-ni, du är så jäkla cool. Nu kör vi!
Här kommer jag.
Ja!
Här kommer Eun Chae-ni!
Nu! Få ut henne!
Det var vederkvickande.
Cheong.
Men pappa, då?
Oroa dig inte för det, älskling.
Hur vågar han vara borta hela natten? Det är som att be om skilsmässa.
Ska ni skiljas?
Oroa dig inte för det. Fokusera på repetitionen, okej?
Sträck på dig!
Älskling, säg omelett!
Vänligen samlas här ett ögonblick. Tack, allihop.
Tack ska ni ha. Jag är tacksam för att ni jobbar så hårt. Hej, borgmästaren.
Kvällens parad börjar exakt 23.00 som planerat.
Ordningen blir så som vi har övat.
Först kommer flaggbärarna. Sen kommer marschbandet.
Sen ska Changwons slagverksgrupp…
Sluta, allihop! Allihop!
-Vad är det? -Sluta, allihop!
Sluta med vad ni än håller på med. Stick härifrån!
Sluta, allihop! Sluta med det ni håller på med. Stick härifrån. Ni kan inte vara här.
-Varför inte? -Ni kan inte vara kvar här!
Vad är det som pågår?
Älskling! Vad håller du på med?
Älskling!
Är du också här?
Cheong! Är min älskade Cheong också här?
Cheong!
Ni får inte vara här. Kom, älskling. Vi måste iväg. Det är på riktigt nu!
Varför beter du dig så här inför alla dessa människor?
För att det är brådskande och farligt. Nu sticker vi!
-Nu sticker vi! -Vart då?
Vet du hur länge hon har väntat på detta? Hon representerar hela sin årskurs.
Men vad vet du om det?
Att representera sin årskurs spelar ingen roll nu!
-Apokalypsen kommer! -Allvarligt?
Åt helvete med det nya millenniet! Allt lär försvinna på ett ögonblick!
Om du fortsätter att skämma ut mig så här blir det du som försvinner.
Ur mitt och Cheongs liv. För alltid.
Älskling.
-Skäm inte ut mig! -Lyssna på mig!
-Kom igen, hördu. -Herr Yang. Lyssna på mig!
Säg åt alla att evakuera. De där i den eviga frälsningens kyrka…
Vet du vad de försöker göra i Haeseong?
Ja, det vet jag.
Vet du det?
De donerade 100 miljoner won till festivalen.
Tack vare dem har vi en jätteversion av Yang-soon, stadens maskot.
Vi har till och med ett fyrverkeri ikväll.
Det är bara en täckmantel! Låt dig inte luras!
Lyssna på mig, snälla du!
Det där gjorde ont!
Först blinkar en duva sidledes åt dig. Sen blinkar en stor karp åt dig.
Det hände på grund av fenol och dumpat avfall, och nu skyller du det på kyrkan?
-Det stämmer! -Visst, okej.
Du kan lämna in ett klagomål för såna saker, men gör det inte idag.
Vi ska ju ha en festival.
Millenniet som alla ser fram emot är här. Förstör inte allt för oss nu.
Din dotter ska ju till och med bära flaggan.
-Lägg av. -Det är bara att ringa polisen.
Mardrömmen står inte ut med att andra är lyckliga.
-Okej. -Han bara klagar.
-Nu räcker det. -Han klagar jämt.
Jag ska ta hand om det. Det ska jag.
Cheong.
Skäms han inte ens inför sin egen dotter?
-Precis! -Det var lite hårt.
Hans dotter är här och hör allt, så…
Herr Son?
Chae-ni!
Mästaren är försvunnen och mormor är heller inte här.
-Vad gör vi nu? -Vad menar du?
Vi får möta apokalypsen så här, tillsammans.
Skulle vi fly undan, bara vi? Vilket nonsens!
Lämna kvar Moon Mi-hui och Cheong? Är ni galna?
Chae-ni, vad ska vi ta oss till?
Nu när jag tänker efter… Jag fick aldrig ta ett foto ihop med mästaren.
Ursäkta? Hur kan du tänka på foton vid en tidpunkt som den här?
Apokalypsen är på väg mot Haeseong! Alla blir utplånade. Du, jag, alla.
Vi är de enda som vet, men vi kan inte göra nåt åt det. Varför är det så?
För att ingen tror på vad vi säger. Varför?
För att vi är nollor.
BELÖNINGSDRUVOR
BRA JOBBAT
-Först stoppar vi lastbilarna. -Vilka lastbilar?
De är nånstans i Haeseong med drogen. De ska spränga den nånstans.
Exakt var då?
På platsen i Haeseong där flest människor är samlade just nu. Var annars?
Var tror ni det är?
-Var? -Var?
-Förlåt, ursäkta oss. -Flytta på dig.
-Varför är det så mycket folk här? Undan! -Haeseongs maskot!
-För mycket folk! -Köp en Yang-Soon-tröja!
-Kolla in Yang-soon! -Var inte det där Chae-ni?
Har ni sett några lastbilar från kyrkan?
Det har vi inte.
Ge er av från Haeseong genast. Annars dör ni!
-Ni kommer att dö! Lämna Haeseong. -Vad sa hon?
-Dö? -Ge er iväg!
-Vad snackar hon om? -Den här smakar hemskt.
Vad är det här för sorts lastbil? Kommer du från kyrkan? Vad finns här?
-Vad gör hon? -Nej, den här är okej.
-Välkommen. -Okej!
Vem är du?
Vad gör du?
-Du fattar ingenting! -Vad snackar han om?
Jag rörde vid varorna men det är nåt väldigt viktigt som…
Hördu, håll käften. Du ser ut som en återfallsförbrytare.
-Jag borde ju… -Döm inte efter utseendet.
Ro-bin! Du fattar ingenting!
Vad i helsicke! Har du redan lyckats få stryk?
Det här är så utmattande.
Varför försöker vi ens?
Vi måste rädda alla.
Varför är vi ansvariga för folk vi inte ens känner?
Det är ju sant. Vi måste inte rädda de vi inte känner.
-Eller hur? -Men vi känner ju alla här.
Titta.
Vi känner faktiskt alla här.
Låt oss hjälpa de mindre lyckligt lottade.
Hur gör vi?
-Hej. -Jag önskar er god hälsa.
Ja, goddag.
-Det var längesen sist. -Ja, sköt om er.
Vi har inte ens några vänner. Hur kan vi då känna så många?
Sluta klaga. Nu sätter vi fart och hittar lastbilarna.
Vi har bråttom! Okej? Bara sätt fart!
-De är här! -Jag tror att de är här!
-Paraden! -Du har rätt.
Vad är det där?
-Vad är det där? -Vad?
Var är de?
Cheong.
ADJÖ 1999, MOT ÅR 2000 ETT NYTT MILLENNIUM OCH FÖRNYAT HOPP
STORA MILLENNIEFESTIVALEN HAESEONG 2000
Ett, två. Ett, två, tre, fyr.
Ett, två, tre.
-Chae-ni, vänta. -Skynda dig!
-Vänta, sa jag. En sekund. -Fortfarande ingen kondis.
Vad är det?
Mästare?
Lyckades du fly? När gjorde du det? Hur då?
Jag är så glad att du är helskinnad. Jag visste att du skulle klara dig.
-Mästare. -Mästare?
Varför gjorde du så där?
Jag trodde att ord var det enda som kunde göra mig illa.
Jag är väldigt upprörd just nu, mästare. Vet du det?
Det finns inget…
…ni kan göra.
Där är hon. Där är min dotter.
Cheong!
Min dotter är helgrym.
Så himla fantastisk.
Oroa dig inte, Cheong.
Jag ska göra allt som krävs för att stoppa dem.
-Stoppa vad? -Du skrämde mig! Älskling.
Kan du sluta stå i vägen? Vi måste ta en bra plats för att kunna se fyrverkeriet.
-Det bör vi inte göra. -Undan.
-Snälla du. -Jag måste ta en bra plats.
Fyrverkeriet.
Vet du vad kyrkan försöker göra i Haeseong?
Det vet jag.
De donerade 100 miljoner won till festivalen.
Tack vare dem har vi en jätteversion av Yang-soon, stadens maskot.
Vi har till och med ett fyrverkeri ikväll.
Där har vi det. Fyrverkeriet.
Rakt över våra huvuden, i ett svep.
Pang!
Cheong! Älskling!
Älskling!
-Är du okej? -Älskling!
-Är du okej? Cheong! -Var är Cheong?
Kom inte hit. Spring! Ställ dig bakom mig.
Är ni okej? Sätt fart! Den här vägen.
Gå in där. Det är okej.
Vad i…
Har det redan börjat? Hon skulle väl skicka nån annan istället för Pal-ho?
Hördu, mästare. Är du arg på oss eller nåt? Låt oss prata om det.
Hon med den dystra minen som hjärntvättar folk styr honom.
Hon fick herr Gu att rikta en pistol mot mormor.
Verkligen?
Chae-ni!
Mästare.
Mästare! Chae-ni!
Chae-ni.
Skärp dig, Choi Un-jeong!
Lee Un-jeong.
Jag trodde faktiskt att du skulle döda mig.
Varför tog du i så hårt?
-Bilar som flyger runt… -Sluta prata och…
Vad i…
-Varför lyssnar ni inte? -Vad är det med dem?
Varför beter de sig så där?
Vart ska ni?
Oroa er inte. Vår herde lämnade säkert instruktioner.
-Jaså? -Gjorde han?
Varför händer detta? Vad finns där uppe? Vart ska ni? Nej! Gå inte ditåt.
-Vart är ni på väg? De går ditåt. -De är konstiga.
-Ska vi också gå dit? -Tyst. Nåt är på tok med dem.
Chae-ni!
Mästare!
Ni två stannar här. Gå inte ut, oavsett vad som händer. Har ni förstått?
Är du galen? Vart tänker du ta vägen? Lämnar du oss här?
-Du måste skydda oss! -Jag måste dit ut för att skydda er.
Vad kan du göra där ute? Vad kan du göra åt en bil som flyger mot dig?
Ska du stoppa den med prat?
Du har en poäng. Men det finns faktiskt nåt jag kan göra enbart med prat.
Om du går dit ut nu skiljer jag mig faktiskt från dig.
Nu menar jag allvar.
Nej, älskling!
Jag älskar dig, Mi-hui.
Din fårskalle!
Varför dröjde du så länge, herr Son Gyeong-hun?
Jag tar sidan med mer folk på. Kang, ta den andra sidan.
-Kan nån förolämpa mig? -Ska du förlita dig på det där för alltid?
Kan du inte försöka trumma ihop lite styrka själv, din stora idiot?
Nu kommer de.
Fascinerande, va?
Jag är rädd!
Tillbaka!
Håll er undan, hörni!
Jag gjorde inte det där. Jag är din far!
Jag är din mor!
Förlåt mig.
Nej. Gör det inte…
Frun? Var snäll och förolämpa mig.
-Vad? -Skynda dig.
För tusan!
Hur vågar en sån här värdelös skitstövel dyka upp här och bete sig som en idiot?
Ska jag klösa ut dina ögon och äta dem som kimchi?
Jag borde gröpa ut dina ögon och suga ut allt innehåll ur dem.
Ska jag spöa upp dig, ditt hjärndöda svin? Dra åt helvete, din jävla skitstövel!
Pang!
Tut, tut!
Häng kvar, alla ni som vill rulla runt och leka med mig!
Det här är så spännande!
Det här är så kul!
Låt oss ta en promenad I grannskapet
Vakna upp mitt i natten Gå runt i grannskapet
Yang-soon säger hej till oss också
Vi säger hej allihop När vi går runt i grannskapet
Jag lovar, jag har aldrig… Du måste vara helt galen.
Du och dina rackartyg!
Vi är tillbaka.
Det där funkade.
Ja, det funkade.
-Aj. -Herr Son! Chae-ni och herr Son!
Cheong… Vad var det vi just såg?
Superhjältar?
Är det dags att städa upp nu? Lyssnar ni ens?
Hände det där eller är det dolda kameran? Jag blev inte informerad om det där.
Det var därför han blev specialutnämnd. Han har superkrafter.
Jag trodde inte att han kunde bli mer attraktiv.
Tänk, han är sexigare än jag nånsin hade trott.
Un-jeong…
Jag slog till dem med näven, och människorna där borta…
-Titta! -Spring!
-Bara spring! -Ska vi åt det här hållet?
Det här är ju helt ändlöst.
Hon hjärntvättar dem. Det slutar inte förrän vi hittar henne.
Fyrverkeriet vid midnatt måste stoppas först. Drogen finns nog där.
De får ut folk på gatorna inför nedräkningen,
och vid midnatt kommer en enda smäll!
Det är om mindre än 30 minuter.
Tar vi itu med hon som hjärntvättar eller fyrverkeriet?
-Jag grejar fyrverkeriet! -Herr Kang, följ med henne.
Herr Son, du letar upp kvinnan. Hon måste vara i närheten.
Okej.
Sätt fart!
Jag är Spindelmannen. Jag är ett jungfruspöke.
Jag är Frankenstein. Jag är mormorspöket från Hong Kong.
Kära nån! Åh, herregud!
Skynda dig, fröken Eun Chae-ni.
Där är det.
-Chae-ni. -Vi är på rätt plats. Förbannat också.
Jäklar.
Är de här? Är det drogerna? Var är fyrverkeripjäserna?
Jag kollar de här.
-Ursäkta. Vad håller ni på med? -Vilka är ni?
-Ut därifrån. Det är farligt. -Ett ögonblick, bara.
-Vad är det där? -Nåt konstigt på himlen.
Mål!
Nu räcker det!
Sluta.
Sluta! Folk blir skadade! Du må vara med i en kult, men du ska ju vara en troende.
-Du kan inte använda våld öppet så här. -Hör du mig?
Lyssna på mig först, din lilla skit!
Även om du är branschstandard och vi är defekta så är det här fel!
Hur vågar du använda din superkraft på ett så hemskt sätt?
-Hör du… -Igen! Nu avbryter du mig igen!
Hur vågar du avbryta nån som är äldre? Var lärde du dig så dåligt uppförande?
-Hör du… -Jag sa stopp! Bara lägg av!
Vad har alla gjort för att förtjäna detta? Chae-ni och Ro-bin förtjänar det nog.
Men jag och Moon Mi-hui och Cheong?
Och alla de andra. Vad har de gjort dig för att förtjäna det här?
Varför? Vad är anledningen?
Folk struntade i smärtan vi fick utstå. De brydde sig inte ett dugg.
Därför struntar jag i om de dör eller inte.
Du har väl aldrig förr blivit utskälld av en vuxen? Du bråkade med fel person idag.
Du ska slutligen få lära dig lite hyfs idag…
Din lilla…
Ju-ran.
Vad hände? Är du okej?
Ju-ran, är du okej?
Varför pressar du dig så? Du sa ju till oss att vara försiktiga med krafterna.
Pal-ho är död.
Och det är far också.
Låt oss sluta med det här nu.
Jag vill inte förlora dig också.
Jag kan inte förlåta dem. Jag ska döda dem alla.
Du har ju fortfarande mig.
Vi har ingen kvar, Ho-ran.
Du måste hämnas oss.
Allihop. Förinta dem alla!
Gör det för min skull, Ho-ran.
Här kommer de.
-Hörni, är ni okej? -Nej.
-Jag har huvudvärk. -Förut var ni…
De är inte påverkade längre.
Är det över?
Är du svårt skadad?
Jag är bara lite trött.
Vad hände med fyrverkeriet?
Du kan inte stoppa det.
Eun Chae-ni?
Det kommer att bli så vackert.
Sanningen är den att jag aldrig har sett ett fyrverkeri på riktigt.
Mitt sista adjö.
Okej, det är inte så mycket kvar av 1999.
Tillbringar ni allihop 1900-talets sista ögonblick med era nära och kära?
Det är fem minuter kvar tills det nya millenniet börjar.
Jag hoppas att ni alla spenderar de sista minuterna av 1999
med människorna ni värdesätter mest.
Det här är den sista låten jag spelar för er på 1900-talet.
Det här är priset för vår herde Kim Pal-hos blod.
Chae-ni!
Är nåt på tok?
Vad är det?
Är du verkligen Eun Chae-ni?
Så klart. Vem skulle jag annars vara, Geum Chae-ni? Vad står på?
Där…
Där finns en Chae-ni till!
Varför är jag där borta?
Blev jag just knivhuggen? Nej!
Vad är det här?
Andas. Håll dig vaken. Jag ringer efter en ambulans.
Oroar du…
Oroar du dig för mig?
Ja.
-Kolla in det där! -Oj!
Precis som du oroade dig för mig då.
Oj, kolla in den där fisken!
Du tröstade inte bara mig. Du tröstade alla barnen därinne.
De är så många!
Det…
…hade varit fint…
…om du hade stått på min sida.
Nej.
Ho-ran.
Nej!
Är hon död? Är hon verkligen död?
Hon har fortfarande en puls. Kan ni ringa ambulansen?
Jag tappade nog min mobil nånstans. Vänta lite.
Ro-bin, vi flyttar henne inomhus först.
Var kan jag ha tappat…
Älskling, vart är du på väg?
Älskling!
Jag sa ju åt dig att inte komma ut förrän jag sa att det var okej. Vart ska du?
Vad är det där?
SE, DOMAREN STÅR UTANFÖR DÖRREN JAKOB 5:9
Ni kan inte stoppa det.
Profetian kommer att uppfyllas som planerat.
Det ser ni när apokalypsen kommer.
De som inte tror kommer att kastas ner i helvetets eldar, i det som kallas döden.
De som blir räddade får evigt liv som Underbarn!
Det där var alltså den riktiga bomben.
Var det inte fyrverkeriet?
Det var visst nåt som vi aldrig hade kunnat stoppa.
Jag sa att jag ville leva tills jag fick se apokalypsen.
Min önskan blev visst uppfylld.
Men det var ju synd.
Jag vill inte längre se den här jävla apokalypsen.
Chae-ni, vad säger du? Du gör mig nervös.
Ro-bin, kasta upp mig och herr Son dit.
-Varför just jag? -Det finns ingenting att hålla fast i.
Sätt fast mig ordentligt och hoppa sen av. Jag försöker teleportera bort luftskeppet.
Tänk om nåt hemskt händer dig?
Jag dör ju inte även om jag gör det.
Varför skulle du inte kunna dö? Du vet väl hur du fick hjärtat?
Går nåt på tok blir kanske bara hjärtat kvar.
Det där är en bomb, din dummer. Exploderar den sprängs du i bitar.
Vad säger vi till mormor?
Det får bli en hemlighet. Säg inget till henne, Kang Ro-bin, okej?
Jag är snart tillbaka.
Nej. Då ger vi oss av tillsammans. Jag följer med dig dit upp.
I ditt skick?
Du blir bara en börda. Se bara till att fånga oss när vi faller.
Fånga herr Son först, och sen mig.
Fröken Eun Chae-ni!
Jag kan dö om jag faller från den höjden. Därför ber jag dig att fånga mig.
Det vore synd att dö efter fullföljt uppdrag, eller hur?
Sätt fart. Vi har ont om tid.
Det ordnar sig.
Okej.
Nu gör vi det.
Varför inte?
Du är väldigt söt idag.
Nu är det gjort.
Vet du vad, Ro-bin? Du är som fulast när du ler.
Eun Chae-ni, jag lovar, du…
-Kasta upp oss nu, dumskalle! -Din jättedumskalle!
Den största dumskallen av alla!
Jag vill att Eun Chae-ni…
…bara…
…försvinner för alltid!
-Sätt igång! -Vad?
Du måste klättra upp.
-Kom igen. Klättra lite längre! -Klättra du!
-Vänta lite. -Lite längre, bara.
Ramla inte av än.
-Kör på! -Håll fast.
-Kör på! -Vänta lite, herr Son.
Aj, försiktigt!
Jag är uppe. Herr Son, du borde ge dig av nu!
Du var verkligen imponerande idag.
Hördu… Gör nåt bra nu, din odåga!
Men jag hoppas ändå att Eun Chae-ni återvänder helskinnad!
Okej, vi har faktiskt inte så mycket tid kvar nu.
Nu börjar vi nedräkningen.
Tio, nio,
åtta, sju,
sex, fem,
fyra, tre,
två, ett!
Eunie.
År 2000! Det nya millenniet har äntligen börjat.
Nej.
Nej!
Var är jag?
-Vad är det? -På himlen!
Vad hände?
Jag borde titta på det här ihop med Cheong.
Vilken syn!
Vi stoppade det. Vi…
…räddade de här människorna.
När Chae-ni återvänder…
Fånga henne då, mästare.
Ja.
Hon dröjer. Åkte hon långt bort? Åkte hon till Kanada igen?
Även om hon åkte till Nordpolen istället för till Kanada
borde hon ha varit tillbaka nu. Hon teleporterar ju!
För helvete, sluta snacka goja.
Och det var så år 2000 började. Inget utöver det vanliga hände.
Äntligen har det nya millenniet börjat.
Så här i början av år 2000 har vi fått nyheter om en incident.
Igår kväll kom en stormby plötsligt till Haeseong. Under millenniefestivalen…
Herregud, vad är det för en sorts stormby som välter bilar?
Den förstörde paraden också, men Cheong ser jättebra ut på fotona.
Minns du verkligen inget?
Minns du inte hur cool jag var när jag räddade er två den dagen?
Ni fick ta skydd i skivaffären.
-Sen räddade jag en massa människor. -Kör du med helt befängda lögner nu?
Du kan ju lika gärna säga att du bar en mantel och flög runt.
Jag är så less på dig.
-Pappa. -Ja?
-Lunchlådan? -Gav jag inte den till dig? Där är den.
De är fullständigt urlöjliga. Otroligt…
Och ingen minns händelserna som ägde rum den dagen.
En stormby?
-Hur kan en stormby blåsa bort en bil? -Precis.
Hur fick du den där skadan?
Vad i… Varför minns ingen nåt?
Kan det vara…
Älskling.
-Älskling! -Älskling!
Varför står du bara där?
Ja, det är jag, älskling.
Jag räddade dig och Cheong, och jag räddade alla.
Vad yrar du om?
Jag vet inte var Cheong är. Gå och leta reda på henne.
Cheong!
Son Cheong!
Nej, jag räddade dig…
Vi gjorde det!
Vi räddade er och Haeseong från apokalypsen! Varför minns ni inget?
Av nån okänd anledning försvann hjältarna från den dagen ur allas minnen.
Varför? Varför ser ni alla så aningslösa ut?
För guds skull! Tror ni verkligen att en stormby välte bilen?
Men jag…
Min älskade dotter. Ha en bra dag idag också, okej?
-Du skötte dig toppenbra, pappa. -Ja.
Vad?
Tack, Cheong.
Tack, älskling.
HEARTY HOUSE
Hon kommer att återvända. Min älskling kommer att återvända.
Hon åkte bara för långt, så det tar ett tag för henne att hitta tillbaka.
Tja…
Det är väl möjligt, eller hur?
Ja.
FLORALA
De där jävlarna.
Det sägs att man bör gräva en grav åt nån som inte dog hemma, även om den är tom.
Det görs för att själen inte ska vandra mållöst runt i underjorden.
MINNESTAVLA EUN CHAE-NI
Smaklig måltid.
Låt det väl smaka.
Det var ont om mat här. Vad är det här för en fest?
-Ät inte med händerna. -Skynda då på med serveringen.
Förlåt, vi serverar stora portioner. Kom hit om du är utsvulten.
Jag kan servera dig först.
Är det här till en 49-dagars ritual? Har nån dött? Vem dog?
Du…
Du… Eunie.
Är det du, Eunie?
Chae-ni!
-Menar du Eun Chae-ni? -Herregud!
Herregud!
Kära nån! Herregud, Chae-ni.
Låt mig få titta på dig. Herregud!
Det tog mig ett tag att återvända, eller hur?
Jag försökte ge mig av så långt bort som jag kunde.
Det blev en öken på andra sidan planeten.
Det var visst för långt borta. Jag kunde inte teleportera hem igen.
Jag hade inte pass eller pengar, så resan tillbaka var en svår pärs.
Men vem har dött? Alla är ju här.
-Min älskling är inte död. -Vem?
Min älskling är väl inte död, eller hur? Min älskling lever!
Vänta, jag är utsvulten. Ge mig lite mat först.
-Mat. -Javisst, mat.
Din snorunge! Hur kan du vara så oberörd? Vet du inte hur ledsna vi var?
Jag visste bättre än nån annan att jag inte var död.
-Varför skulle jag vara ledsen? -Säger du det? Du har nog rätt!
Kan vi få hit en våt handduk?
-Din illaluktande lilla skitunge. -Jag stinker, va? Har du haft det bra?
Mat.
-Åh, min älskling. -Riskakorna var goda idag.
Är du inte glad över att få träffa mig?
Varför tog det sån tid?
Jag fick ju vänja mig vid att vara fripassagerare.
Varför frågar du? Har du saknat mig?
Det var skönt att inte ha nån som klängde på mig hela tiden.
Stanna där.
Låt bli att tvätta dig på tre veckor. Då luktar du nog värre!
Låt oss ses igen när du har tvättat dig.
Det här får du inte bort med en dusch. Det kommer att sitta i en hel vecka.
Du är…
…så himla jobbig.
Jag gillar dig.
Vissa människor är annorlunda.
Andra visar sina förmågor senare i livet.
Vissa andra föredrar att hålla sig på utkanten, i lugn och ro.
HAESEONGS STADSHUS
Men…
…det finns ingen…
…som är en nolla.
-Ja? -Är det klart än?
Nej, ett ögonblick, bara.
-Ge mig det du har. -Okej.
För tusan! Jag sa ju åt dig att återvända till Seoul!
Varför är du kvar här? Du gör mig galen.
Nästa gång kan jag göra alltihop.
Få det här gjort snabbt.
DEN EVIGA FRÄLSNINGENS KYRKA
Ja, ingången har spärrats av.
-Finns det nåt kvar? -Allt är förkolnat.
Leta överallt. Rapportera till mig om du hittar nåt.
Ja, chefen.
Undertexter: Mats Nilsson