THE WONDERFOOLS
OSMA EPIZODA ČUVARI GRADA HAESEONGA, DRUGI DIO
Kim Pal-ho, naš vođa,
sada je mučenik.
Vođo.
Što ćemo sad, Chae-ni?
Gotovi smo.
Možda sam propao i jadan, ali još sam otac i muž.
Glava obitelji.
Moja draga Cheong ima samo 14 godina!
Da sam znao za apokalipsu,
bio bih joj kupio CD player.
Makar se do grla zadužio.
Zašto plačeš?
Mogao si reći.
Zar bi to išta promijenilo? Što mi uopće možemo?
Oni su čuda od djece, a mi smo samo defektni, kažu.
Imaš pravo.
Riječi ništa ne bi promijenile.
Zato, čvrsto veži vezice i pripremi se
za bijeg.
Što?
Natrag!
Nareckat ću vas!
Nareckat će vas.
Ja sam katastrofa!
Ja sam čangrizalo!
Stanite!
-Natrag! -Stanite!
Stanite! Natrag!
Odvedi nas nekamo, bilo kamo!
Vrlo rado.
Ali pojela sam zadnji žele s kavom da spasim Ro-bina.
Stvarno sam se htio oprostiti od Moon Mi-hui i Cheong.
Son.
Ne tješi me!
Kakve sam ja sreće!
Ubio sam se od posla, a svi me preziru. Svijet je grozan.
Kriv sam za financijsku krizu?
Za restrukturiranje tvrtke?
I ja sam žrtva.
Zašto me svi smatraju jadnikom?
Ne tražim puno.
Zašto uvijek…
Napokon mir i tišina.
Bio je malo bučan, ne?
Nije tako strašan kad ga upoznate.
Samo voli dramiti.
SON GYEONG-HUN MOON MI-HUI
Chae-ni, govno malo.
Dobro.
Tko će me prvi napasti?
Prodavačica palačinki?
G. Heo iz dućana?
Stradat ćete.
Baš me zanima kako će vam se svidjeti.
Pogrešan pokret i ode prst.
Tko će onda okretati palačinke?
Držite je.
Stoj, natrag!
Da me niste pipnuli!
Previše ih je!
Stradat ćete.
Pusti me!
Rekla sam da me pustite. Što…?
Što hoćete od mene?
Uljezi!
Zaštitimo crkvu!
U napad!
Što je to bilo?
Ni makac, svi!
Mičite se od moje unuke!
Bako?
Eunie!
Bako!
Primi to.
Jesi li dobro?
Kako to izgledaš? Kao prosjakinja.
Prvo sebe pogledaj.
Nisi spavala sinoć?
Kakvi su ti podočnjaci! Srušit ćeš se.
Vlasnica Izdašne kuće?
Zašto ste
vi ovdje?
Došao si.
Mislio sam da ćeš posjetiti mamu.
Zašto mi?
Samo me zanima zašto ste nama činili te grozote.
Nema posebnog razloga.
Sve je počelo
bijednom ljudskom željom za duljim životom.
Tako to ide na svijetu.
Nešto se možda čini veličanstvenim.
A često je rezultat sitnodušne pohlepe, zavisti
i najtrivijalnijih otkrića.
Trebali smo djecu za pokuse.
Ti si slučajno bio uključen.
Zato
nemoj tražiti razlog ili značenje.
Nema ih.
Život jednostavno počiva
na banalnim slučajnostima i nevažnim razlozima
dok na kraju ne umremo.
Nevažnim?
Ljudski vam život nije važan.
Od 72 djeteta
polovica ih je pokazala potencijal. A polovica njih stekla sposobnosti.
Jedno takvo dijete imalo je vječno srce.
Jedino je to dijete bilo proizvod od neke važnosti.
Zato sam mislio ovo.
Ako veći broj ljudi pokaže potencijal,
neće li porasti vjerojatnost za još vječnih srca?
Jasno recite što želite reći.
Želite li reći
da ćete to ispustiti u Haeseong?
Bog katkad donese razaranje i kaos
da bi stvorio novi red.
Zar ste istinski poremećeni?
A djeca koja su umrla?
Pokusi su ubili polovicu djece
na koju kemikalija nije djelovala.
Od onih na koju jest,
neka su umrla od mutacija.
Puno je više djece umrlo nego preživjelo.
Zbog jedne pojave koja se može i ne mora ponoviti
pobit ćete sve te ljude?
Povijest ne mijenjaju mrtva djeca.
Mijenjate je vi preživjeli.
Poremećeni gade.
Dovedi mi opet Dijete Vječnosti.
Zajedno u novi svijet uvedimo novi red.
Ko Eun-sane.
Postat ćete nova vrsta ljudi.
Putem ovamo pitao sam se…
bih li…
Bih li vas mogao ubiti.
Šteta.
Bio si mi prilično drag.
Otac.
Oče!
Učitelj.
Bako.
Riješi sve ovdje.
A ti?
Ne znam hoće li upaliti.
Ali jako to trebam.
Idemo, molim te.
Učitelju.
Molim te!
Vruće!
Što? Požar!
Učitelju!
Učitelju?
Ne, to nije to lice.
Nije to lice.
Ne tražim to lice. Ne mogu vas spasiti.
Učitelju!
Spasi me.
Učiteljevo lice ne izgleda ovako.
Žao mi je.
Kvragu!
Chae-ni, zaboga!
Zovite hitnu!
Javi se! Ajme, usijano!
Učitelju!
Eunie, dosta bi bilo.
Zvali smo hitnu.
Bako, nema ga ondje.
Učitelja.
Ne mogu ga naći.
Oče. Ja sam. Oče?
Ju-ran.
U Haeseongu smo za 15 minuta.
Dobro.
Ništa ne smije poći po zlu.
Što god da bude…
drži se plana.
Ju-ran.
Sve je u redu, je li?
Da.
Sve je u redu.
Kad će Pal-ho doći?
Pal-ho ne može doći, Ho-ran.
Poslat ću nekoga drugog.
Koga?
Žao mi je zbog onoga što je bilo.
Gospodine!
Otvorite vrata.
Molim vas!
Gospodine!
Sada ću ispuniti ono što ti od tada dugujem.
Vrata su širom otvorena.
Idi, živi punim plućima.
Dobro?
Broju 3972.
Čuješ li me?
Broju 3972.
U redu, doviđenja.
Bako.
Jedna vjernica kaže
da su dva kamiona jutros krenula u grad.
Što je u njima?
Ne znam detalje.
Samo sam vidjela da su ujutro krenuli.
Voze kemikaliju.
Čangrizalo je to vidio.
Zalit će grad time.
Da prijavimo?
Nema smisla.
Onaj gad Byeong-jin
već je pod utjecajem crkve.
Idem gradonačelniku.
Neće biti nužno.
Zaboga.
Majko Sveta.
I ti si jedna od te djece?
Ozlijeđena si.
Stoj.
G. Gu, što vam je? Što radite?
Prestani. Ne diraju baku ni g. Gua.
Meni reci što imaš reći. Pusti moju obitelj!
Već sam izgubila brata.
I oca.
Sada si ti na redu.
Ne!
Vratit će se.
Čim se pojavi,
pucajte.
Mičite se ako želite živjeti!
Mičite se, kažem!
Kakva si frajerica, Chae-ni!
Idemo!
Evo me!
To!
Eun Chae-ni prolazi!
Izvucite je van!
Odmorio sam se.
Cheong.
A tata?
Ne brini se, mila.
Kako se usudi prespavati negdje vani? Sada već traži razvod.
Razvodite se?
Ne brini se, koncentriraj se na probu.
Uspravi se.
Smiješak, dušo.
Okupite se malo. Hvala svima.
Hvala lijepa.
Zahvalan sam što se tako trudite. Gradonačelniče.
Parada prema planu počinje točno u jedanaest.
Kako smo vježbali, ovo je redoslijed.
Prvo zastave, onda limeni orkestar.
Onda udaraljke iz Changwona.
Stanite!
Slušajte!
-Što? Što je bilo? -Stanite!
Prestanite sa svim tim i bježite!
Prestanite.
Prestanite i bježite.
Morate ići.
-Zašto? -Ne možete ostati!
Što se događa?
Mili, što radiš ovdje?
Draga!
Draga.
Draga!
I ti si ovdje?
Cheong!
I moja draga Cheong?
Cheong!
Ne možete ostati ovdje.
Dođi sa mnom. Moramo ići. Ovo nije vježba!
Ma zašto to radiš pred svim ovim ljudima?
Situacija je toliko hitna i opasna. Idemo!
-Brzo! -Kamo?
Znaš li koliko je čekala ovaj dan?
Predstavlja cijelu godinu, ne samo razred.
Što bi ti znao?
To sada nije nimalo važno!
Stiže apokalipsa!
Molim?
Novo tisućljeće je užas!
Sve će u trenutku nestati!
Nastaviš li me ovako sramotiti,
ti ćeš nestati.
Iz mog i Cheonginog života.
Zauvijek.
-Draga. -Ne sramoti me!
Moraš me slušati.
-Dođite. -G. Yang.
Slušajte me.
Molim vas, neka se evakuiraju.
Ljudi iz Crkve vječnog spasenja.
Znate li što žele učiniti gradu?
Znam.
Znate?
Za festival su donirali 100 milijuna vona.
Zbog njih smo mogli napraviti golemu
gradsku maskotu Yang-soon.
I čak možemo imati vatromet večeras.
Sve je to paravan!
Ne smijete nasjesti.
Slušajte me, molim vas.
Hej, to boli.
Prvo ste rekli da je golub ovako ustranu trepnuo.
Onda je golemi šaran namignuo.
Zbog fenola i bačenog otpada.
Sada za to krivite crkvu?
-Tako je. -U redu.
Za takve stvari uložite pritužbu.
Ali ne danas, molim.
Ipak imamo festival.
Čekamo novo tisućljeće. Ne možete nam sve upropastiti.
Vaša kći nosi zastavu.
Prestanite.
Zovite policiju.
Čangrizalo ne podnosi tuđu sreću.
-Da. -Uvijek čangriza.
-Dajte. -Stalno nešto prigovara.
Ja ću to riješiti. Hoću.
Cheong.
Zaboga, zar ga nije sram pred kćeri?
-Da! -Malo je pretjerao.
Njegova kći sve to sluša.
G. Son?
Chae-ni!
Nema učitelja. A nema ni bake.
Što ćemo sad?
Kako to misliš?
Zajedno ćemo se suočiti s apokalipsom.
Da pobjegnemo sami? Kakva glupost!
Kako da ostavim Moon Mi-hui i Cheong? Poludio si!
Chae-ni, što ćemo?
Kad razmislim,
nisam se fotografirala s učiteljem.
Molim?
Sada misliš na fotografije?
Stiže apokalipsa! Za tebe, mene, za sve. Sve će nas izbrisati!
Samo mi to znamo.
Ali ne možemo ništa. Zašto?
Zato što nam nitko ne vjeruje. Zašto?
Zato što smo nule.
GROŽĐE NAGRADA
BRAVO
Zaustavimo kamione.
Kamione?
Kamioni s kemikalijom negdje su u gradu.
Negdje će to ispustiti.
Gdje točno?
Naravno.
Ondje gdje je sada okupljeno najviše ljudi u gradu.
Što mislite?
Pa gdje?
-Pardon, oprostite. -Maknite se.
Zašto je takva gužva?
-Maknite se. -Maskota Haeseonga!
-Gužva. -Yang-soon.
Kupite majicu!
Gledajte!
Nije li to Chae-ni?
Jeste li vidjeli kamione Crkve vječnog spasenja?
Nismo.
Odmah odlazite iz grada!
Ili ćete umrijeti!
Umrijet ćete!
-Odlazite! -Što kaže?
-Umrijeti? -Idite!
O čemu ona?
Ovo je grozno.
Kakav je to kamion?
Iz crkve ste? Što je tu?
-Što ona radi? -Niste. Ništa.
-Dobro došli. -Dobro!
Tko ste vi?
Što radite?
Ništa ne znate!
Što govori?
Dirao sam robu, da, ali nešto jako važno…
Ma šuti!
Vidim da ti tako često.
-Sad ćeš vidjeti! -Ne sudite po izgledu.
Ro-bine!
Ništa ne znate!
Što vam je?
Već si dobio?
Ovo je tako naporno!
Zašto se uopće toliko trudimo?
Moramo spasiti ljude.
Zašto smo odgovorni za život nepoznatih ljudi?
Istina.
Ne moramo spasiti nepoznate.
Zar ne?
Ali poznajemo sve ovdje.
Gledaj.
Sve ih poznajemo.
Pomozimo potrebitima.
I, što ćemo?
-Dobra večer. -Uživajte.
Pozdrav.
-Dugo se nismo vidjeli. -Uživajte.
Nemamo prijatelje, kako znamo toliko ljudi?
Ne jadikuj. Idemo ih naći.
Nemamo vremena!
Dobro? Idemo.
-Evo ih! -Mislim da dolaze!
-Parada! -Da.
Što je?
-Što je to? -Što?
Gdje su?
Cheong.
ZBOGOM 1999., IDEMO U 2000. NOVO TISUĆLJEĆE, NOVA NADA
MILENIJSKI FESTIVAL HAESEONG 2000.
Jedan, dva. Jedan, dva, tri, četiri.
Jedan, dva, tri.
-Chae-ni, čekaj! -Brzo!
Čekaj, kažem.
-Sekundu. -Ništa ne možeš.
Zašto? Što je?
Učitelju?
Pobjegao si?
Kada?
Kako?
Tako mi je drago! Znao sam!
Znao sam!
-Učitelju. -Učitelju?
Zašto to?
Mislio sam da me samo riječi mogu povrijediti.
Sada sam se jako uzrujao, učitelju. Znaš?
Ne možete…
ništa učiniti.
Evo je. Moja kći.
Cheong!
Moja kći je divna.
Tako divna!
Ne brini se, Cheong.
Tata će ih pošto-poto zaustaviti.
-Što zaustaviti? -Prestrašila si me!
Prestani blokirati cestu.
Moramo rezervirati mjesto za vatromet.
-Ne možemo gledati vatromet. -Daj.
-Molim te. -Trebamo dobro mjesto.
Vatromet.
Znate što crkva radi Haeseongu?
Znam.
Donirali su 100 milijuna za festival.
Zbog njih imamo golemu
maskotu grada Yang-soon.
Čak i vatromet večeras.
To, vatromet. To je to.
Kemikaliju će rasprsnuti.
Bum!
Cheong!
Dušo!
Draga!
-Jesi li dobro? -Dragi.
-Dobro si? Cheong! -Gdje je Cheong?
Ne idite ovamo. Bježite!
Iza mene.
Dobro si?
Dobro si? Trk!
Ovamo.
Unutra, brzo.
Što?
Već je počelo? Mislila sam da šalje nekog umjesto Pal-hoa.
Učitelju.
Ljutiš se na nas?
Razgovarajmo.
Ona to radi. Ona turobnog lica koja ljudima kontrolira um.
G. Gua je natjerala da u baku uperi oružje!
Zbilja?
Chae-ni!
Učitelju.
Učitelju!
Chae-ni!
Chae-ni.
Trgni se, Choi Un-jeong!
Lee Un-jeong.
Stvarno sam mislila da ćeš me ubiti.
Kako si me mogao tako gušiti?
-Auti su letjeli. -Šutite.
Molim?
Zašto ne slušate?
Što im je?
Zašto to rade?
Kamo idete?
Bez brige, vođa je sigurno ostavio upute.
-Zbilja? -Da?
Zašto? Što je gore?
Kamo idete?
Ne, ne možete onamo!
Kamo idete?
-Valjda znaju. -Čudni su.
-Da idemo i mi? -Šuti.
Čudni su.
Chae-ni.
Učitelju.
Ostanite tu.
Nipošto ne izlazite, što god bilo.
Je li jasno?
Poludio si?
Zašto bi nas ovdje ostavio?
Moraš nas štititi!
Moram otići da bih vas zaštitio.
Što ti možeš?
Što možeš kad auto leti na tebe?
To možeš spriječiti dugim jezikom?
Imaš pravo.
Ali nešto ipak mogu svojim dugim jezikom.
Ako sada odeš,
zbilja se razvodimo.
Ovaj put to ozbiljno mislim.
Ne idi!
Volim te.
Mi-hui.
Glupane!
Son Gyeong-hun! Gdje si dosad?
Ja ću stranu s više ljudi. Vi onu stranu, g. Kang.
Uvrijedite me, molim.
Zauvijek ćeš se na to oslanjati?
Pokušaj sam smoći snage, budaletino.
Evo ih.
Fascinantno!
Bojim se!
Natrag!
Nisam ja.
Ja sam tvoj otac.
Ja sam tvoja majka.
Oprosti.
Ne, nemoj.
Gospođo.
Uvrijedite me.
Što?
Brzo.
Zaboga.
Kako se ovaj bezvrijedni jadnik usudi
pojaviti iz vedra neba i izvoditi budalaštine?
Da ti iskopam oči i sažvačem ih kao kimchi od rotkve?
Trebala bih ti izvaditi oči i isisati ih!
Hoćeš batine?
Glupa seljačino!
Nosi se, budalo!
Bum!
Tu-tu!
Zalijepite se ako želite skakutati sa mnom!
Kako uzbudljivo!
Baš je zabavno!
Prošećimo se gradom
Probudimo se usred noći I prošećimo gradom
Yang-soon pozdravlja nas sve
I mi pozdravljamo njega Dok šećemo gradom
Tko bi ovo očekivao! Potpuno si lud.
Ti i tvoje gluposti!
Vratili smo se.
To je
upalilo.
Da.
Upalilo je.
-Joj! -G. Son.
Chae-ni! Zaboga.
Cheong.
Što smo to sad
vidjele?
Superjunake?
Sad ćemo sve počistiti? Slušate li?
Je li se to zbilja dogodilo?
Ili je neka psina? Nisam obaviještena.
Zato je bio poseban zaposlenik. Zbog supermoći.
A ja sam mislila da dalje može samo nazadovati.
Još je privlačniji nego što sam mislila.
Un-jeong!
Ovako sam ih udario. A oni ljudi…
Gledaj!
Bježimo!
-Bježimo! -Da idemo ovamo?
Ovomu baš nema kraja.
Ona im preuzme misli.
Nju moramo naći da ovo završi.
Ne, prvo zaustavimo vatromet.
U ponoć je vatromet. Kemikalija je vjerojatno u njemu.
Ljudi će se okupiti da dočekaju ponoć.
I u ponoć će to eksplodirati.
To je za manje od pola sata.
Što ćemo? Prvo naći ženu koja ih vodi ili vatromet?
Ja ću vatromet.
Idite s njom.
Vi nađite ženu koja upravlja njima.
Sigurno je blizu.
Dobro.
Brzo!
Ja sam Spider-Man.
Ja sam duh djevice.
Ja sam Frankenstein. Ja sam duh bake iz Hong Konga.
Ajme!
Ajme meni!
Brzo, Eun Chae-ni.
Evo.
-Chae-ni. -Na pravome smo mjestu. Kvragu!
Kvragu.
Je li kemikalija u ovome? Gdje je vatromet?
Ja ću ove.
Oprostite.
-Što radite? -Tko ste vi?
Izlazite, opasno je.
Samo čas.
Što je?
Nešto je čudno na nebu.
Uspjeh.
Dosta!
Prestani.
Prestani, kažem! Ljudi stradavaju.
Možda si u kultu, ali ipak bi trebala biti vjernica.
Ne smiješ koristiti nasilje.
Čuješ li me?
Prvo ti mene slušaj, vještice!
Makar bila standard, a mi defektni, ovo nije u redu!
Kako se usuđuješ tako ružno koristiti svoje supermoći?
Čuješ li…
Opet! Opet ti mene prekidaš!
Kako se usuđuješ stalno prekidati starijega?
Tko te tako loše odgojio?
-Čuješ… -Stani, kažem!
Prestani to raditi.
Što su ti učinili ti ljudi da to zaslužuju?
Katastrofa i sirotan možda zaslužuju.
A ja i Moon Mi-hui? Cheong?
I svi ostali ljudi.
Što su ti učinili da ovo zaslužuju? Zašto?
Koji razlog imaš?
Ljude nije briga za našu patnju.
Ne zanima ih.
Zato ni mene nije briga
hoće li oni umrijeti.
Nitko ti još nije očitao bukvicu?
E, danas si taknula u pogrešnoga čovjeka.
Danas ćeš napokon dobiti lekciju.
Ti mala…
Ju-ran.
Što je bilo?
Dobro ste?
Ju-ran, jesi li dobro?
Zašto si se toliko naprezala?
Ti si nama rekla da pazimo s moćima.
Pal-ho je mrtav.
I otac je mrtav.
Prestanimo sada sa svime.
Ne želim i tebe izgubiti.
Ne mogu im oprostiti.
Sve ću ih pobiti.
Još imaš mene.
Nitko nam nije ostao, Ho-ran.
Osveti nas.
Sve ih ubij.
Sve ih uništi.
Učini mi to, Ho-ran.
Evo ih.
Jeste li dobro?
Ne.
-Glava me boli. -Svi ste bili…
Probudili su se.
Je li gotovo?
Teško si ozlijeđen?
Samo malo umoran.
Što je s vatrometom?
Ne možemo ga spriječiti.
Eun Chae-ni?
Bit će jako lijepo.
Zapravo
nikad nisam vidjela vatromet uživo.
Posljednji pozdrav.
Dobro, nije puno ostalo od 1999.
Provodite li svi posljednje trenutke 20. stoljeća s voljenima?
Ostalo je još možda pet minuta do novoga tisućljeća.
Nadam se da svi provodite posljednje minute 1999.
s ljudima koje najviše volite.
Ovo je posljednja pjesma u 20. stoljeću.
Ovo je cijena za prolivenu krv našeg vođe Kim Pal-hoa.
Chae-ni!
Što? Nešto nije u redu?
Što je? Što?
Ti si zbilja Eun Chae-ni?
Naravno da jesam.
Tko bih drugi bila? Što je bilo?
Ondje…
Još jedna Chae-ni!
Zašto sam ondje?
Netko me ubo nožem?
Ne!
Što je ovo?
Diši. Ostani budna. Zvat ću hitnu.
Zar se…
brineš za mene?
Da.
Gledaj.
Kao što si se ti tada brinula za mene.
Gledajte ribe!
Nisi samo mene tješila.
Tješila si svu djecu.
Koliko ih je!
Bilo bi…
lijepo…
da si bio na mojoj strani.
Ne.
Ho-ran.
Ne!
Je li mrtva? Doista?
Još osjećam puls. Zovite hitnu.
Kvragu, negdje mi je ispao mobitel. Čekaj.
Unesimo je prvo unutra.
Ma gdje mi je…
Draga, kamo ćeš?
Draga!
Rekao sam da ne izlaziš dok ne kažem.
Draga, kamo ideš?
Što je to?
EVO, SUDAC STOJI PRED VRATIMA JAKOV 5:9
Nećete ga moći zaustaviti.
Proročanstvo će se ispuniti kako je planirano.
Znat ćete kad apokalipsa dođe.
Oni koji ne vjeruju
završit će u paklu zvanom smrt.
A spašeni će
kao čuda od djece živjeti vječno!
Dakle, prava bomba.
Ne vatromet?
Možda to nikad nismo ni mogli spriječiti.
Rekla sam da želim doživjeti apokalipsu.
Pa, želja mi se ispunila.
Ali to je grozno.
Više ne želim vidjeti
tu vražju apokalipsu.
Što to govoriš? Bojim se.
Ro-bine, baci mene i Sona gore.
Zašto mene?
Nemam se za što primiti.
Zalijepi me za to, onda možeš otpasti.
Pokušat ću teleportirati sebe i brod.
Što ako se dogodi nešto grozno?
Bez brige. Znaš da ne umrem ako i umrem.
Zašto ne bi umrla? Ne znaš kako si dobila to srce?
Pođe li nešto po zlu, možda od tebe ostane samo srce.
To je bomba, bleso.
Ako eksplodira, raznijet će te.
Što bismo rekli baki?
To bi bila tajna, jasno. Nemoj joj reći.
Brzo ću se vratiti.
Ne.
Idemo onda zajedno. Idem s tobom.
U tom stanju.
Samo bi mi bio na teret.
Samo nas ulovi kad padnemo.
Prvo Sona, onda mene.
Eun Chae-ni!
Mogla bih umrijeti da padnem s te visine.
Zato molim da me uloviš.
Bilo bi šteta da umrem nakon što obavim zadatak.
Brzo, nemamo vremena.
Ma ne brini se.
Dobro.
Može.
Ma zašto ne?
Lijepa si danas.
Dogovoreno.
Znaš što, Ro-bine?
Najružniji si kad se smiješ.
Kunem se…
Baci nas, kralju sirotana!
Sirotane jedan!
Kralju sirotana!
Želim
da Eun Chae-ni
jednostavno
nestane
zauvijek!
-Idi! -Što?
Moraš se popeti.
Daj još malo!
Idi!
Čekaj, samo čas.
Još malo.
Nemoj još otpasti.
-Idi. -Drži se.
Idi!
-Idi! -Samo malo!
Lakše!
Popela sam se.
Sone, idi sad!
Danas si bio impresivan!
Hej.
Iskaži se, propalico!
Ipak,
nadam se da će se Eun Chae-ni vratiti živa i zdrava!
Dobro, sad više stvarno nema puno vremena.
Neka odbrojavanje počne.
Deset.
Devet.
Osam.
Sedam.
Šest.
Pet.
Četiri.
Tri.
Dva.
Jedan.
Eunie.
Godina 2000.!
Novo je tisućljeće napokon počelo.
Ne.
Ne!
Gdje sam?
-Što je to? -Na nebu.
Što je bilo?
Trebala bih ovo gledati s Cheong.
Kakav prizor!
Zaustavili smo ih.
Mi smo
spasili sve ove ljude.
Kad se Chae-ni vrati,
svakako je ulovi, učitelju.
Hoću.
Dugo je nema. Daleko je otišla?
Opet u Kanadu?
Da je otišla i na Sjeverni pol, a ne u Kanadu,
već bi se vratila jer se teleportira.
Kvragu.
Ne govori gluposti.
I tako je 2000. godina počela ničim posebnim.
Novo je tisućljeće počelo.
Na početku 2000. godine imamo vijest o incidentu.
Sinoć su u Haeseongu izbili nemiri.
Tijekom festivala…
Zaboga, kakvi nemiri okreću aute?
I parada je upropaštena.
No, Cheong je odlično ispala.
Zbilja se ne sjećaš?
Ne sjećate se kako sam bio super kad sam vas spasio?
Sakrio sam vas u dućanu s pločama.
Onda sam spašavao ljude i sve to.
Sad pribjegavaš nevjerojatnim lažima?
Još samo reci da si letio i nosio plašt.
Dosta mi te je.
-Tata. -Da?
-Moja užina. -Nisam ti je dao?
Evo je.
Stvarno svašta.
Nevjerojatno.
Nitko se nije sjećao toga što se taj dan dogodilo.
Nemiri?
Kako od nemira lete auti?
Baš.
Što si radio?
Što je ovo?
Zašto se nitko ne sjeća?
Je li možda…
Draga.
Draga!
Dragi!
Zašto tu stojiš?
Draga, da, to sam ja.
Spasio sam tebe i Cheong.
Spasio sam sve.
O čemu ti?
Ne vidim Cheong. Idi je naći.
Cheong!
Son Cheong!
Ne, spasio sam vas.
Mi smo to učinili!
Spasili smo vas i Haeseong
od apokalipse!
Zašto se ne sjećate?
Iz nepoznatog razloga
junaci toga dana svima su izbrisani iz sjećanja.
Zašto?
Zašto pojma nemate?
Zaboga! Zbilja mislite da su nemiri preokrenuli auto?
Ali
ja…
Kćeri moja draga.
I tebi želim ugodan dan danas.
Bio si super, tata.
Da.
Što?
Hvala, Cheong.
Hvala, dušo.
IZDAŠNA KUĆA
Vratit će se.
Moja mala će se vratiti, da.
Samo je otišla predaleko.
Zato dugo traži put natrag.
Pa,
moguće je, zar ne?
Da.
FLORALA
Seronje mali.
Kažu da treba napraviti grob.
Makar prazan. Za nekoga tko je umro daleko od kuće.
Da duša ne luta besciljno drugim svijetom.
EUN CHAE-NI
U slast.
Čovjek nema što jesti ovdje. Kakva zabava!
Ne jedite rukama.
Onda poslužujte malo brže.
Oprostite, dajemo izdašne porcije. Ako ste gladni, dođite.
Dobit ćete prvi.
Je li ovo 49-dnevni obred?
Netko je umro?
Tko je umro?
Ti…
Eunie.
Eunie, ti si?
Chae-ni!
Eun Chae-ni?
Zaboga!
Ajme!
Chae-ni, zaboga!
Daj da te vidim. Ajme!
Trebalo mi je vremena da se vratim, ha?
Htjela sam otići na najdalje mjesto za koje znam.
Završila sam u pustinji na drugoj strani planeta.
Valjda je bila predaleko.
Nikako se nisam mogla vratiti.
Bez putovnice, novca.
Putovanje natrag bilo je grozno teško!
Ali tko je umro? Svi su ovdje.
-Tko? -Moja mala nije mrtva.
Moja mala nije mrtva.
Moja mala je živa!
Čekajte.
Umirem od gladi! Prvo želim jesti.
-Hrane. -Da, hrane.
Grozna si!
Kako si tako hladnokrvna?
Znaš li koliko smo bili tužni?
Znala sam da nisam mrtva.
Zašto bih bila tužna?
Je li?
Da, imaš pravo.
Mokri ručnik, molim!
Smrdljivice.
Da, smrdim. Kako si?
Hrana.
Mila moja.
Rižine okruglice su fine.
Nisi sretan što me vidiš?
Gdje si tako dugo?
Morala sam se naviknuti na to da sam slijepa putnica.
Zašto? Falila sam ti?
Bilo je lijepo kad se nitko nije lijepio za mene.
Ne prilazi.
Ti bi još gore smrdio da se tri tjedna nisi prao.
Naći ćemo se kad se opereš.
Ovo neće nestati od pranja.
Trajat će cijeli tjedan.
Jako si
naporna, Eun Chae-ni.
Drago mi je.
Neki ljudi su drukčiji.
Drugi kasno procvatu.
A neki
više vole mir i tišinu.
VIJEĆNICA
Ali
nitko nije
obična nula.
-Da? -Je li gotovo?
Ne, samo čas.
Donesi ono što imaš.
Evo.
Oh, zaboga.
Rekao sam da se vratiš u Seoul.
Zašto si još ovdje i izluđuješ me?
Idući ću put sve ja.
Evo, brzo.
CRKVA VJEČNOG SPASENJA
Ulaz je blokiran.
-Je li što ostalo? -Sve je izgorjelo.
Pretražite sve.
Javite ako što nađete.
U redu.
Prijevod titlova: Vida Živković