SUPERPAKA
8. EPIZODA STRÁŽCI HESONGU DRUHÁ ČÁST
Kim Pchal-ho, náš pastýř,
byl umučen.
Pastýři!
Co budeme dělat, Če-ni?
Jsme odsouzeni k záhubě.
Možná jsem na mizině a jsem ubohý, ale pořád jsem otec a manžel.
Hlava rodiny.
Moje drahá Čchong má teprve 14 let.
Kdybych věděl, že přijde apokalypsa, koupil bych jí toho discmana,
i kdybych se měl zadlužit až po uši.
Proč brečíš?
Stačilo to říct.
Změnilo by se něco?
Co můžeme vůbec udělat?
Jsou to Wunderkinder a my jsme zřejmě defekty.
Máš pravdu.
Nic by to nezměnilo.
Tak si pořádně zavaž tkaničky a připrav se
na útěk.
Co…
Ani hnout!
Běžte zpátky!
Rozsekám vás!
Rozseká vás!
Jsem magorka!
Já jsem tragéd!
Stůjte!
- Stůjte! - Stůjte!
Stůjte! Držte se zpátky!
Hej, Un Če-ni. Vezmi nás někam jinam!
Ráda bych,
ale snědla jsem své poslední želé, abych zachránila Ro-bina.
Doufám, že se budu moct ještě rozloučit s Mun Mi-hi a Čchong.
Sone.
Nech toho. Neutěšuj mě!
Zase to musím být já.
Tvrdě pracuju, aby se mnou zacházeli jako s kusem hadru. Svět je na prd.
Byla finanční krize moje chyba?
Byla má vina, že firma propouštěla?
Taky jsem oběť.
Proč se mnou pořád zacházejí jako s nulou?
Nežádám o moc!
Proč jsem vždycky…
Konečně je ticho.
Bylo to trochu hlučné, ne?
Není tak špatný, když ho poznáte.
Jen rád mluví.
SON KJONG-HUN MUN MI-HI
Če-ni, ty smrade.
Tak dobře.
Kdo se na mě vrhne jako první?
Palačinková dáma?
Nebo pan Ho z obchodu?
Přijdete k úrazu.
Zajímalo by mě, jestli vám to nevadí.
Jeden špatný pohyb a přijdete o prst. Kdo by obracel palačinky?
Chyťte ji.
Počkejte. Stůjte!
Nesahejte na mě!
Je jich moc!
Zraníte se!
Pusťte to, sakra!
Říkala jsem, že ne. Proč jste…
Co po mně chcete?
Cizinci!
Chraňme náš chrám!
Útok!
Co to… Co to bylo?
Nechte toho, všichni!
Pryč od mé vnučky!
Babičko?
Ungo!
Babičko!
Vezmi si to.
Jsi v pořádku?
Podívej se na sebe. Vylezla jsi z popelnice?
Babi, napřed se podívej na sebe.
Tys včera vůbec nespala?
Podívej na ty váčky pod očima. Takhle se zhroutíš!
Majitelka Domu srdcí?
Co vás
sem přináší?
Tady jsi.
Myslel jsem, že jsi šel za mámou.
Proč my?
Jen mě zajímá, proč jste nám to dělal.
Žádný konkrétní důvod není.
Všechno to začalo
malichernou touhou lidstva žít dlouhý život.
Tak to na světě chodí.
Věci, které navenek vypadají velkolepě, často pocházejí
z malicherné chamtivosti, malicherné závisti
a nejtriviálnějších objevů.
Potřebovali jsme děti, na kterých bychom mohli experimentovat,
a ty jsi byl náhodou jeden z nich.
Takže
nehledej důvod ani smysl.
Žádný není.
Život existuje
díky banálním náhodám a malicherným důvodům,
dokud nakonec nezahyneme.
Malicherným?
Lidské životy pro vás asi nic neznamenají.
Ze 72 dětí
se 50 % z nich projevilo
a polovina těch, které se projevily, získaly schopnosti.
Jedním z nich bylo dítě se srdcem věčnosti.
To dítě bylo jediný smysluplný konečný produkt.
Tak mě napadlo,
že kdyby se projevilo víc lidí,
nezvýšil by se s podobnou pravděpodobností
i počet věčných srdcí?
Dost bylo hádanek.
Chcete říct,
že tu drogu vypustíte na Hesong?
Bůh někdy přináší zkázu a chaos,
aby vytvořil nový řád.
Jste
fakt šílený?
A co děti, které zemřely?
Mezi dětmi, na kterých se experimentovalo, polovina zemřela, aniž by se projevily.
A z těch, které se projevily, některé zemřely na fyzické mutace.
Mnohem víc dětí zemřelo, než jich přežilo.
Zabijete všechny ty lidi kvůli jedné náhodě,
která se může, ale nemusí opakovat?
Nejsou to mrtvé děti, kdo mění dějiny.
Jste to vy, přeživší.
Ty hajzle.
Přiveď mi znovu dítě věčnosti.
Vytvoříme spolu nový řád v novém světě.
Ko Un-sane.
Staneš se novým druhem člověka.
Cestou sem jsem si říkal,
jestli bych vás
dokázal zabít.
Škoda.
Měl jsem tě docela rád.
Otče.
Otče!
Mistře.
Babičko.
Vyřiď to tady.
A co ty?
Nevím, jestli to bude fungovat,
ale potřebuju to.
Prosím, jdeme.
K mistrovi.
Prosím!
Horký!
Co to… Oheň!
Mistře!
Mistře?
Jejda, to není ten správný obličej. Není to správný obličej.
Tenhle obličej nehledám. Nemůžu tě zachránit.
Mistře!
Pomoz mi.
Takhle nevypadá mistrův obličej.
Omlouvám se.
Sakra.
Če-ni, bože…
Zavolejte 119!
Odpověz mi! Sakra, to je horký!
Mistře!
Ungo, to stačí.
Volali jsme na linku 119.
Babi, není tam.
Mistr.
Nemůžu ho najít.
Otče, to jsem já. Otče?
Hej, Džu-ran.
Budeme v centru Hesongu za 15 minut.
Dobře.
Ať se nic nepokazí.
Ať se stane cokoliv,
drž se plánu.
Džu-ran.
Vše je v pořádku, že?
Jo.
- Vše je v pořádku. - Kdy se k nám přidá Pchal-ho?
Pchal-ho to nestihne, Ho-ran.
Pošlu někoho jiného.
Koho?
Omlouvám se za to tenkrát.
Pane! Prosím, otevřete ty dveře.
Pane, prosím!
Pane!
Dluh, který od té doby vůči tobě mám, ti teď splatím.
Dveře jsou teď dokořán,
tak běž a žij svůj život naplno.
Dobře?
Číslo 3972.
Slyšíš mě?
Číslo 3972.
Jo, dobře. Ahoj.
Babičko.
Jeden z věřících říká,
že dnes ráno vyrazily do centra města dva náklaďáky.
Co v nich bylo?
Detaily nevím.
Jen jsem viděla, jak odjíždějí.
Jsou plné drogy.
Tragéd říkal, že to viděl. Chtějí to nastříkat po celém Hesongu.
Máme to nahlásit?
To nemá smysl.
Ten parchant Pjongdžin už je pod vlivem církve.
Radši se sejdu se starostou.
To nebude nutné.
Svatá Matko.
Jsi další z těch dětí?
Vypadáš vážně zraněná.
Nehýbejte se.
Pane Gu, zbláznil jste se? Co si myslíte, že děláte?
Nezahrávej si s babičkou nebo panem Guem.
Jestli chceš něco říct, řekni to mně. Nezahrávej si s mou rodinou!
Už jsem ztratila bratra
a svého otce.
Teď jsi na řadě ty.
Ne!
Vrátí se.
Jakmile se objeví,
zastřelte ji.
Pokud chcete zůstat naživu, uhněte!
Řekla jsem: „Uhněte!“
Če-ni, jsi fakt super.
Tak jo!
Jedu.
Jo!
Un Če-ni projíždí!
Teď! Vytáhněte ji!
Tak osvěžující.
Čchong.
Co táta?
To neřeš, zlato.
Jak se opovažuje zůstat celou noc venku? Nejspíš si říká o rozvod.
Vy se rozvádíte?
O nic se nestarej a soustřeď se na zkoušku.
Narovnej se!
Zlato, řekni sýr!
Pojďte prosím na chvíli blíž. Děkuji vám všem.
Moc vám všem děkuju.
Rád vidím, že tvrdě pracujete. Dobrý den, starosto.
Dnešní průvod začne přesně podle plánu v jedenáct.
Jak už jsme to zkoušeli, pořadí bude následující.
Nejdříve vlajkonoši, pak bude následovat pochodová kapela.
Pak skupina Samulnori z Čchangwonu…
Přestaňte všichni!
Všichni!
- Kdo, proč? Co je? - Přestaňte!
Přestaňte s tím, co děláte, a běžte odsud!
Všichni přestaňte!
Přestaňte a utečte pryč. Nemůžete tu zůstat.
- Proč ne? - Nemůžete tu zůstat!
Co se děje?
Zlato! Co tam děláš?
Zlato!
Ty jsi tu taky?
Čchong!
I moje drahá Čchong?
Čchong!
Nemůžete tu zůstat.
Zlato, pojď se mnou. Musíme jít. Tohle není cvičení!
Proč tohle sakra děláš před všemi těmi lidmi?
Protože je to naléhavá a nebezpečná situace. Jdeme!
- Jdeme! - Kam?
Víš, jak dlouho na dnešek čekala?
Vybrali ji, aby reprezentovala nejen svou třídu.
Co o tom můžeš vědět?
Být zástupcem třídy teď není důležité!
Blíží se apokalypsa!
Vážně?
Do háje s novým tisíciletím! Všechno vmžiku zmizí!
Jestli mě budeš takhle dál ztrapňovat,
tak zmizíš ty.
Z mého a Čchongina života.
Navždy.
- Zlato. - Neztrapňuj mě!
Zlato, poslouchej!
- Hele. - Pane Jangu.
Poslouchejte!
Řekněte všem, ať se evakuují.
Ti lidi z Církve Věčného spasení.
Víte, o co se v Hesongu snaží?
Vím.
Vy to víte?
Darovali na tenhle festival 100 milionů wonů.
Díky nim jsme dokázali vyrobit obří verzi našeho městského maskota, Jang-suna,
a dokonce budeme mít večer i ohňostroj.
To je jen zástěrka!
Nesmíte jim na to naletět!
Prosím, poslouchejte mě!
Sakra, to bolí!
Nejdřív jste říkal, že na vás mrkal holub,
pak na vás mrkal i velký kapr.
Že to bylo kvůli fenolu a odpadu
a teď z toho viníte církev?
- Správně! - Dobře.
Kvůli takovým věcem podejte stížnost, ale dneska toho už prosím nechte.
Je to přece festival.
Čeká nás nové tisíciletí. Nemůžete nám takhle kazit průvod.
Vaše dcera je dokonce vlajkonoškou.
Nechte toho.
Zavolejte policii.
Tragéd nemůže vidět ostatní lidi šťastné.
- Dobře. - Pořád reptá.
- No tak. - Pořád si stěžuje.
Postarám se o to. Fakt.
Čchong.
Bože, není mu před svou dcerou trapně?
- Přesně! - To je trochu drsný.
Jeho dcera poslouchá, takže…
Sonu?
Če-ni!
Mistr je pryč a babička tu taky není.
Co budeme dělat?
Jak to myslíš?
Budeme čelit apokalypse spolu.
Nemáme utéct sami? To jsou nesmysly!
Jak bych mohl opustit Mun Mi-hi a Čchong? Zbláznil ses?
Če-ni, co budeme dělat?
Když nad tím přemýšlím, nikdy jsem se s mistrem nevyfotila.
Cože?
Jak můžeš v takové chvíli mluvit o fotkách?
Do Hesongu se blíží apokalypsa! Ty, já, všichni. Všichni budeme vyhlazeni.
Jsme jediní, kdo to ví,
ale nemůžeme s tím nic dělat. Proč?
Protože nám nikdo nevěří. Proč?
Protože jsme nicky.
ODMĚŇOVACÍ HROZNY
SKVĚLÁ PRÁCE
- Nejdřív zastavíme náklaďáky. - Jaké?
Někde v Hesongu jsou ty kamiony s tou drogou. Někde to vyhodí do vzduchu.
Kde přesně?
Kde jinde?
Tam, kde je teď v Hesongu nejvíc lidí.
Kde myslíš?
- Kde? - Kde?
- Pardon. S dovolením. - Uhněte.
- Moc lidí. - Prosím.
- Uhněte. - Maskot Hesongu!
- Moc lidí! - Jang-sun.
Kupte si tričko!
Podívejte na Jang-suna!
Hele, není to Če-ni?
Neviděly jste náklaďáky Církve Věčného spasení?
Ne, neviděly.
Okamžitě opusťte Hesong, jo?
Nebo zemřete!
Zemřete!
- Opusťte Hesong. - Cože?
- Zemřeme? - Běžte!
O čem to mluví?
Tohle chutná hrozně.
Co je to za náklaďák? Jaký?
Jste z církve? Co je tady?
- Co ta ženská dělá? - Asi ne. Prošel.
- Vítejte. - Dobře!
Kdo jsi?
Co to děláš?
Nic nevíte!
Co to říká?
Dotkl jsem se toho zboží, ale je tu něco důležitého…
Sklapni.
Podle toho, jak vypadáš, jsi recidivista.
- Proč bych… - Nesuďte mě podle vzhledu…
Ro-bine!
Nemáte ani páru!
Co to sakra je!
Už tě nakopali do zadku?
Tohle je tak vyčerpávající.
Proč to vůbec děláme?
Musíme zachránit lidi.
Proč máme být zodpovědní za neznámé lidi?
Pravda.
Nemusíme zachraňovat neznámé lidi.
Že jo?
Ale my tu všechny známe.
Podívej.
Vážně tu všechny známe.
Pomozte těm méně šťastným.
Co uděláme?
- Zdravím. - Přeju hodně zdraví.
Ano, zdravím.
- Dlouho jsme se neviděli. - Opatruj se.
Nemáme ani přátele, tak proč známe tolik lidí?
Přestaň reptat. Pojďme je rychle najít.
Nemáme čas!
Dobře? Prostě pojď!
- Jsou tady! - Myslím, že jsou tady!
- Průvod! - Máš pravdu.
Co je?
- Co to je? - Cože?
Kde jsou?
Čchong.
MĚJ SE ROKU 1999, HURÁ K ROKU 2000 NOVÉ MILÉNIUM, NOVÁ NADĚJE
VELKÝ FESTIVAL TISÍCILETÍ HESONG 2000
Raz, dva. Raz, dva, tři, čtyři.
Raz, dva, tři.
- Če-ni, počkej. - Rychle!
Tak počkej.
- Vteřinku. - Žádná fyzička.
Proč? Co je?
Mistře?
Tys utekl?
Kdy?
Jak?
Jsem rád, že jsi v bezpečí. Já to věděl, mistře. Věděl jsem, že budeš, mistře.
- Mistře. - Mistře?
Proč jsi to udělal?
Myslel jsem, že mi můžou ublížit jen slova.
Teď jsem vážně naštvaný, mistře. Víš to?
Není nic,
co byste mohli udělat.
Tady je. Tady je moje dcera.
Čchong!
Moje dcera je úžasná.
Tak sakra báječná.
Neboj, Čchong.
Udělám cokoliv, abych je zastavil.
- Zastavil co? - Lekl jsem se! Zlato.
Proč blokuješ silnici?
Musíme najít dobré místo na ohňostroj.
- Nemůžeme na ohňostroj. - Uhni.
- Zlato, prosím. - Chci dobré místo.
Ohňostroj.
Víte, o co se v Hesongu snaží?
Vím.
Darovali na tenhle festival 100 milionů wonů.
Díky nim jsme dokázali vyrobit obří verzi našeho městského maskota, Jang-suna,
a dokonce budeme mít večer i ohňostroj.
To je ono. Ohňostroj.
Přímo nad námi, najednou.
Bum!
Čchong!
Zlato!
- V pořádku? - Zlato!
- V pořádku? Čchong! - Kde je Čchong?
Nechoď sem. Utíkej!
Schovej se za mě.
Jsi v pořádku?
Jsi v pořádku? Utíkejte!
Pojďte tudy.
Běžte dovnitř. To nic.
Co to…
Už to začalo? Neměla místo Pchal-hoa poslat někoho jiného?
Hej, mistře.
Zlobíš se na nás nebo co?
Promluvíme si.
To ta s tím smutným obličejem, co vymývá mozky a využívá lidi.
Donutila i pana Gua, aby na babičku namířil zbraň.
Vážně?
Če-ni!
Mistře.
Mistře!
Če-ni!
Če-ni.
Prober se, Čche Un-čongu!
I Un-čong.
Myslela jsem, že mě vážně zabiješ.
Jak jsi mě mohl tak silně dusit?
- Auta létají… - Přestaň mluvit a…
Co to…
Proč neposloucháte?
Co je s nimi?
Proč se tak chovají?
Pane, kam jdete?
Neboj. Určitě nám náš pastýř nechal nějaké instrukce.
- Vážně? - Jo?
Proč? Co je tam nahoře?
Kam jdete?
Ne! Tam nesmíte.
Kam jdete?
- Asi tudy. - Jsou divní.
- Jdeme taky? - Sklapni.
Něco se s nimi děje.
Če-ni!
Mistře!
Vy tu zůstaňte.
Ať se stane cokoli, nevylézejte.
Je to jasné?
Zbláznil ses?
Kam si myslíš, že jdeš? To nás tu necháš? Musíš nás chránit!
Abych vás ochránil, musím ven.
Co bys tam tak mohl udělat?
Co uděláš, když na tebe poletí auto?
- Myslím, že ho zastavíš tou svou pusou? - Dobrá poznámka.
Ale ukázalo se, že něco s tou pusou můžu udělat.
Když tam teď půjdeš,
rozvedu se s tebou.
Tentokrát to myslím vážně.
Ne, zlato!
Miluju tě,
Mi-hi.
Ty troubo!
Son Kjong-hune! Co ti tak trvalo?
Já zvládnu víc lidí. Ty si vezmi tamtu stranu, Kangu.
Může mě někdo urazit?
Budeš se furt spoléhat na urážky od ostatních?
Proč nezkusíš nabrat sílu sám, ty přerostlej debile?
Už jdou.
Není to super?
Bojím se!
Zpátky!
Běžte pryč!
To jsem nebyl já.
Jsem tvůj otec!
Jsem tvoje matka!
Omlouvám se.
Ne. Nedělej to…
Madam?
Urazte mě prosím.
Cože?
Rychle.
Proboha.
Jak se tenhle blbej budižkničemu opovažuje
zničehonic přijít a chovat se jako idiot?
Mám ti vyškrábnout oči a sežvýkat je jako ředkvičky?
Měla bych ti vypíchnout oči a vymačkat z nich šťávu.
Mám ti nakopat zadek?
Hnusnej parchant s hovnem v hlavě.
Zmizni, ty parchante!
Tumáš!
Tút tút!
Každý, kdo se chce se mnou zakoulet, nalepte se sem!
To je tak vzrušující!
Tohle je fakt sranda!
Pojďme se všichni projít po okolí.
Vstaneme brzy ráno za tmy a projdeme se po okolí.
Jang-sun nás taky zdraví.
Všichni pozdravíme, zatímco se procházíme po okolí.
Přísahám, že jsem nikdy… Musíš být úplný blázen.
Ty a ty tvoje lumpárny!
Jsme zpátky.
To
vyšlo.
Jo.
Vyšlo to.
- Au. - Sone!
Če-ni! Panečku.
Čchong.
Co jsme to
teď viděly?
Superhrdinové?
Už je čas na úklid? Posloucháš vůbec?
Opravdu se to teď stalo?
Nebo je to vtip? Nic mi o tom neřekli.
Proto to byl speciální rekrut. Kvůli své superschopnosti.
Myslela jsem, že lepší už být nemůže.
Je ještě víc sexy, než jsem si myslela.
Un-čongu…
Tímhle jsem je praštil a ti lidi tamhle…
Hele!
Utíkejte!
- Utíkejte! - Půjdeme sem?
Tohle je nekonečný.
Vymývá jim mozek.
Neskončí to, dokud ji nenajdeme.
Ne, nejdřív ohňostroj.
O půlnoci bude ohňostroj a ta droga je pravděpodobně v něm.
Shromáždí lidi na ulicích kvůli odpočítávání
a pak o půlnoci s jedním… bum!
Půlnoc je za necelých 30 minut.
Tak co uděláme?
Nejdřív tu ženskou, nebo ohňostroj?
Já se postarám o ohňostroj!
Kangu, běž s ní.
Sone, ty najdi tu ženskou, co vymývá mozky.
Musí být poblíž.
Dobře!
Rychle!
Jsem Spider-Man.
Jsem panenský duch.
Jsem Frankenstein. Jsem duch hongkongské babičky.
Bože!
Proboha!
Rychle, Un Če-ni.
Tady to je.
- Če-ni. - Jsme tu správně.
Sakra.
To je ono? To jsou ty drogy? Kde jsou ohňostroje?
Podívám se tady.
Promiňte.
- Co to děláte? - Kdo jste?
- Běžte pryč. Je to nebezpečné. - Vteřinku.
Co je?
Něco divného na obloze.
Gól!
To stačí!
Nech toho.
Přestaň! Zraňuješ lidi!
Možná patříš do sekty, ale pořád máš být věřící.
Nemůžeš používat násilí.
Slyšíš mě?
Nejdřív mě poslouchej, ty fracku!
I když jsi originál a my jsme defekty, tohle je špatně!
Jak můžeš používat své superschopnosti tak příšerným způsobem?
Slyšíš…
Zase! Zase mě vyrušuješ!
Jak se opovažuješ vyrušovat, když s tebou mluví starší?
To tě nikdo nevychoval?
- Můžeš… - Přestaň!
Přestaň s tím!
Co ti ti lidi udělali, aby si tohle zasloužili?
Jasně, magorka a trouba možná jo.
A co já a Mun Mi-hi? A Čchong?
A všichni ti ostatní lidé.
Co ti kdy udělali, aby si to zasloužili? Proč?
Jaký je důvod?
Lidem nezáleželo na tom, jakou bolest jsme prožívali.
Ani trochu.
Takže je mi taky fuk,
jestli zemřou, nebo ne.
Nikdy ti nevynadal dospělý, co?
Dneska si se mnou nezahrávej.
Konečně ti do hlavy vtlouknu nějaké způsoby…
Ty malá…
Džu-ran.
Co se stalo?
Jsi v pořádku?
Džu-ran, jsi v pořádku?
Proč to tak přeháníš? Nemáme své schopnosti používat lehkomyslně.
Pchal-ho je mrtvý.
A otec taky.
Přestaňme s tím.
Nechci ztratit i tebe, dobře?
Nemůžu jim odpustit.
Všechny je zabiju.
Pořád máš mě.
Nikdo nám nezbyl, Ho-ran.
Pomsti nás.
Všechny.
Všechny je znič.
Udělej to pro mě, prosím, Ho-ran.
Už jsou tady.
Hele, jste v pohodě?
Ne.
- Bolí mě hlava. - Předtím jste…
Už se z toho dostali.
Je konec nebo co?
Jsi vážně zraněný?
Jen jsem trochu unavený.
Co se stalo s ohňostrojem?
Nezastavíš to.
Un Če-ni?
Bude to moc hezké.
Pravda je,
že jsem nikdy ohňostroj neviděla.
Poslední sbohem.
Dobře, z roku 1999 toho už moc nezbývá.
Trávíte poslední chvíle 20. století se svými blízkými?
Zbývá asi pět minut, než začne nové tisíciletí.
Doufám, že trávíte posledních pár minut roku 1999
s lidmi, na kterých vám nejvíc záleží.
Tohle je poslední písnička, kterou hraju ve 20. století.
Tohle je cena za krev našeho pastýře, Kim Pchal-hoa.
Če-ni!
Děje se něco?
Proč? Co je?
Jsi opravdu Un Če-ni?
Jasně, že jsem Un Če-ni.
Kdo jiný? Um Če-ni? Co je?
Tam…
Tam je další Če-ni!
Proč jsem tam?
Pobodali mě?
Ne!
Co to je?
Dýchej. Musíš zůstat vzhůru. Zavolám záchranku.
Ty…
se o mě bojíš?
Jo.
- Podívejte! - Páni.
Stejně jako ty
o mě tehdy.
Páni, podívej na tu rybu!
Nejenže jsi utěšovala mě,
ale utěšovala jsi všechny děti.
Je jich tolik!
Bylo by…
moc hezké…
kdybys byl na mé straně.
Ne.
Ho-ran.
Ne!
Je mrtvá? Vážně?
Pořád cítím puls. Můžete zavolat sanitku?
Sakra, asi mi ten mobil někde upadl. Počkejte.
Ro-bine, přesuneme ji dovnitř.
Kde jsem mohl nechat…
Zlato, kam jdeš?
Zlato!
Říkal jsem, ať nevycházíš, dokud ti neřeknu.
Zlato, kam jdeš?
Co to je?
SOUDCE STOJÍ PŘEDE DVEŘMI JAKUB 5:9
Nezastavíte to.
Proroctví se naplní podle plánu.
Dozvíte se, až přijde apokalypsa.
Ti, kteří nevěří,
budou uvrženi do pekelného ohně známého jako smrt.
Pokud jde o spasené,
ti získají věčný život jako Wunderkinder!
To je ta opravdová bomba.
Nebyl to ohňostroj?
Možná to nikdy nebylo něco, co můžeme zastavit.
Chtěla jsem žít, abych viděla apokalypsu.
Asi se mi to přání splnilo.
Ale škoda.
Už tu zatracenou apokalypsu
vidět nechci.
Če-ni, co to říkáš? Znervózňuješ mě.
Ro-bine, hoď mě a Sona nahoru.
Proč mě?
Není se tam čeho chytnout.
Přilepíš mě a pak můžeš spadnout. Zkusím se teleportovat s tou vzducholodí.
A co když se ti stane něco hroznýho?
Neboj. Víš, že neumřu, i když umřu.
Proč bys neumřela? To už nevíš, jak to srdce v tobě skončilo?
Jestli se něco pokazí, zbyde po tobě jen to srdce.
Je to bomba, ty trdlo.
Pokud vybuchne, budeš na kusy.
Co bychom řekli babičce?
Bylo by to samozřejmě tajemství. Neříkej jí to, Kang Ro-bine, jo?
Brzy se vrátím.
Ne.
Tak půjdeme spolu. Půjdu tam s tebou.
Ve tvém stavu?
Budeš jen přítěž, jasný?
Jen nás chyť, až spadneme.
Nejdřív chyť Sona a pak mě.
Un Če-ni!
Víš, že můžu umřít, když z té výšky spadnu, že jo?
Proto tě prosím, abys mě chytil.
Byla by zatracená škoda zemřít po dokončení mise, ne?
Rychle. Nemáme moc času.
Bude to v pohodě.
Dobře.
Jdeme na to.
Proč sakra ne?
Dneska ti to sluší.
Můžeme.
Víš co, Ro-bine?
Když se usmíváš, jsi hnusnej.
Un Če-ni, přísahám, že ty…
Už nás hoď, králi troubů!
Ty troubo!
Králi troubů!
Já
chci, aby Un Če-ni
navždy
prostě
zmizela!
- Běž! - Cože?
Musíš vylézt.
No tak. Ještě kousek!
Běž!
Počkej ještě.
Ještě kousek.
Ještě nepadej.
- Běž! - Drž se.
Běž!
- Běž! - Počkej, Sone.
Opatrně!
Jsem nahoře.
Sone, už bys měl jít!
Dneska jsi zaválel.
Hej.
Snaž se, blbko!
Přesto
doufám, že se Un Če-ni vrátí bezpečně domů!
Dobře, už nám nezbývá moc času.
Začneme odpočítávat.
Deset,
devět,
osm,
sedm,
šest,
pět,
čtyři,
tři,
dva,
jedna!
Ungo.
Rok 2000!
Konečně začalo nové tisíciletí.
Ne.
Ne!
Kde to jsem?
- Co to je? - Na obloze!
Co se stalo?
Měla bych se na to dívat s Čchong.
Krásný pohled!
Zastavili jsme to.
My
jsme ty lidi zachránili.
Až se Če-ni vrátí,
ujisti se, že ji chytíš, mistře.
Jo.
Má zpoždění. Šla někam daleko?
Zase šla do Kanady?
I kdyby šla na severní pól, a ne do Kanady,
už by měla být zpátky, protože by se teleportovala.
Sakra.
Neříkej blbosti.
A tak začal rok 2000 a nic zvláštního se nestalo.
Konečně začalo nové tisíciletí.
Se začátkem roku 2000 máme zprávy o incidentu.
Včera večer došlo v Hesongu k náhlé bouři. Během Festivalu tisíciletí…
Proboha, jaká bouřka převrací auta?
A taky to zkazilo průvod.
Ale Čchong tady stejně vypadá skvěle.
Vážně si nic nepamatuješ?
Vážně si nepamatuješ, že jsem byl frajer a vás dvě zachránil?
Ukryl jsem vás v obchodě s muzikou.
A pak jsem zachránil lidi a tak, víš?
Teď se uchyluješ k bizarním lžím?
Proč ještě neřekneš, že jsi kolem poletoval s pláštěm?
Už tě mám plný zuby.
- Tati. - Jo?
- Svačina. - Nemáš ji?
Tady je.
Naprosto směšné.
Neuvěřitelné…
A nikdo si nepamatoval, co se toho dne odehrálo.
Bouře?
Jak může bouřka odvát auto?
Povídej mi o tom.
Jak se ti to stalo?
Co to…
Proč si to nikdo nepamatuje?
Může to být…
Zlato.
Zlato!
Proč tam tak stojíš?
Zlato, ano, to jsem já.
Zachránil jsem tebe a Čchong.
A všechny ostatní.
O čem to mluvíš?
Nevidím Čchong. Běž ji najít.
Čchong!
Son Kjongu!
Ne, zachránil jsem vás…
Dokázali jsme to!
Zachránili jsme vás a Hesong
před apokalypsou! Tak proč si to nepamatujete?
Z neznámého důvodu
zmizeli hrdinové toho dne z paměti všech.
Proč?
Proč vypadáte tak bezradně?
Proboha! Vážně si myslíte, že se to auto převrátilo kvůli bouřce?
Ale
já…
Moje drahá dceruško.
Měj se dneska hezky, jo?
Vedl sis skvěle, tati.
Jo.
Cože?
Jo, díky, Čchong.
Díky, zlato!
DŮM SRDCÍ
Vrátí se.
Moje dítě se vrátí, ano.
Jen šla moc daleko,
takže jí trvá, než najde cestu zpátky.
No…
Je to možné, ne?
Jo.
KVĚTINKA
Ti malí hajzlíci.
Říká se, že musíte pro někoho,
kdo umřel mimo domov, udělat hrob, i když je prázdný.
Aby jejich duše nebloudila ve světě mrtvých bezcílně.
PAMĚTNÍ DESKA UN ČE-NI
Dobrou chuť.
Není tu nic k jídlu. Co je to za párty?
- Neměla byste jíst rukama. - Tak pohněte se servírováním.
Promiňte, jen nandáváme štědré porce.
Jestli máte hlad, pojďte sem. Obsloužím vás.
Je to na 49denní rituál?
Někdo umřel?
Kdo umřel?
Ty…
Ungo.
Jsi to ty, Ungo?
Če-ni!
Myslíš Un Če-ni?
Bože můj!
Dobrý Bože.
Božíčku!
Proboha, Če-ni.
Podívám se na tebe. Proboha.
Chvíli mi trvalo, než jsem se vrátila, co?
Snažila jsem se jít, co nejdál to znám,
a skončila jsem v poušti na druhé straně planety.
A asi to bylo moc daleko,
protože jsem se nemohla vrátit. Neměla jsem pas ani peníze.
Takže cesta zpátky sem bylo naprosto vyčerpávající.
Ale kdo umřel? Všichni jsou tady.
- Moje dítě není mrtvé. - Kdo?
Moje dítě není mrtvé, že?
Moje dítě žije!
Počkej.
Počkej, umírám hlady. Nejdřív něco k jídlu.
- Jídlo. - Jo, jídlo.
Ty spratku!
Jak můžeš být tak klidná?
Víš, jak jsme byli smutní?
Věděla jsem líp než kdokoli jiný, že nejsem mrtvá,
tak proč bych měla být smutná?
Jo?
Asi máš pravdu!
Donesete mokrý ručník?
Ty smradlavej sráči.
Smrdím, co? Byl jsi hodný?
Jídlo.
- Bože, moje dítě. - Rýžové koláčky jsou výborné.
Nejsi rád, že mě vidíš, mistře?
Co ti tak trvalo?
Chvíli trvalo, než jsem si zvykla být černý pasažér.
Proč? Chyběla jsem ti?
Byla to osvěžující změna, když se na mě nikdo nelepil.
Nechoď sem.
Zkus se tři týdny nemýt. Určitě bys smrděl hůř!
Sejdeme se, až se umyješ.
Tohle ze sebe sprchou nesmyješ.
Vydrží to celý týden.
Jsi…
tak otravná, Un Če-ni.
Mám tě ráda.
Někteří lidé jsou jiní.
Jiní dospívají později.
Ostatní
dávají přednost klidnému okolí.
RADNICE HESONG
Ale
nic takového jako nicka
neexistuje.
- Ano? - Už je to hotové?
Ne, moment.
- Přineste mi, co zatím máte. - Dobře.
Proboha. Říkal jsem, ať se vrátíte do Soulu!
Nevím, proč mě tu pořád lezete na nervy.
Příště to všechno udělám já.
Udělejte to rychle.
CÍRKEV VĚČNÉHO SPASENÍ
Ano, vchod je zablokovaný.
- Zbylo něco? - Vše je ohořelé.
Prohledejte vše. A kdybyste něco našli, zavolejte.
Ano, pane.
Překlad titulků: Veronika Vobořil Holbová