Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
On kulunut kymmenen vuotta -
hittileffan Don't Delete the Kisses ensi-illasta Walesissa.
Elokuva sijoittuu Cardiffin lähelle ja esitteli Miken ja Michellen hahmot.
Nuoria rakastavaisia näyttelivät Jackson Roberts ja Jessica Riley.
Olemme niin hyviä ystäviä, että on vaikeaa saada se näyttämään romanttiselta.
Nyt näyttelijät vierailevat Cardiffissa fanitapahtumassa.
Mukana on myös Jacksonin vaimo ja ohjaaja Andrea Finney.
Hän tosiaan on mukava. Näette kyllä, kun hän tulee.
Ja elokuvan käsikirjoittaja Nigel Thomas. -Kiitos, kun pysähdyit juttelemaan.
Kerro Andrealle, että hän on loistava. -Hän tuleekin nyt.
Rakastamme häntä. -Nyt on rakkautta ilmassa.
Mitä he ovat tehneet viimeiset kymmenen vuotta?
Saitko päivälle aikataulun? -Ei siinä ole mitään ihmeellistä.
Paneeli, kuvia fanien kanssa ja fanitapaaminen.
Voisimme esittää joitakin kohtauksia elokuvasta.
Muistatko sen katulamppukohtauksen? Muistatko Miken aksentin?
Joo.
Vittu. Vittu.
Vitustako minä tiedän?
Vittu. Vittu. Vittu. Vittu.
Minä sanoisin sen eri tavalla kuin hän.
"Vittu, kuuletko sinä minua?"
Yritä sanoa se rakastavasti, älä vihaisesti.
"Vittu..." Vokaalit... Kyllä se onnistuu.
Älä mieti liikaa, tai jäät jumiin.
"Vittu..."
Ovatkohan he jo perillä?
Kiitos paljon.
Kivaa päivänjatkoa. Kiitos.
Hei.
Halataan. -Hei!
En minä kuolleista noussut. -En uskonut, että tulisit.
Tiesin kyllä tulevani, minua vain jännitti.
Sanoit luulleesi, ettei sinua kutsuttu.
Niin... -Sinulle tietysti soitettiin!
Se oli vitsi.
Vitsailin, kun kysyin, sainko kutsun. Tietysti sain.
Tiedän, etten ole sinä, mutta olen julisteessa.
Niin. Voi luoja... -Aika vaikuttavaa.
Tämä on nyt ihan totta. -Siltä näyttää.
Tässä sitä ollaan. -Kuin palaisi ajassa taaksepäin.
Niinpä.
Meidän ei tarvitse tehdä tätä nyt.
Täällä on faneja. Viikonloppu on tärkeä. Ei tarvitse...
Tämä on tärkeä meillekin.
Löydämme omia hetkiä sirkuksen keskeltä. Hyvä tästä tulee.
Eikö? -Joo. Tämä on uusi alku.
Siitä tulee hienoa. -Mahtavaa. Minua jännittää.
Niinkö? -Joo. Täällä on paljon faneja.
Tämä on iso juttu. -Tästä tulee hienoa.
Rakastan sinua. -Rakastan sinua.
Mitä nyt? -Mitä?
Mitä vilkuilet? -Minä vain... Täällä on faneja.
En halua rikkoa illuusiota. -Illuusiotako? Illuusiota ei ole.
Illuusiota...
Niin kuin Beatles.
He olivat naimisissa, mutta eivät näyttäneet sitä.
Oletko paneelissa? -Olen, mutta se on älytöntä.
Hei, kaverit! -Hei!
Heipä hei! -Hei!
Mitä kuuluu? -Hyvää. Tulimme eilen.
Hauska nähdä! Et ole muuttunut yhtään. -Älä viitsi!
Näytät hyvältä. -Jännä juttu. Tämä on hullua.
En tiedä, mitä tapahtuu. -On fanitapaamisia, paneeli...
Tarkoitan kosmisemmasta näkökulmasta. -Ai. Hitostako minä tiedän.
Olen innoissani. Väkeä tulee paljon.
Hauska nähdä! -Kiitos.
Näytät upealta ja aivan samalta. Katso tuota!
Julisteessa on vauvoja! -Sinä olet vieläkin vauva.
Pikkujuttuja. Muitakin hylättyjä juttuja. Sellaista kirjoittajan elämä on.
Niinpä. Kerron yhdestä jutusta, jota hän työstää.
Toivomme jatko-osaa. -Niinkö?
Joo! Nyt on kymmenvuotisjuhla. Olisi hienoa tehdä jatko-osa.
Lasketaanko kävijöitä jatko-osan tekemisen kannalta?
En oikein tiedä. Yritän saada Jerryltä tietoa.
Toivottavasti meillä on tämän jälkeen vähän enemmän tietoa.
Ajattelin antiromanttista komediaa.
Kokoontuisimme yhteen. Siinä olisi Lost in Translationia.
Anti? -Joo. Antiromanttinen...
Outoa. -Niin, mutta...
Kuunteletko sinä? Katsoin sinua silmiin, enkä tiennyt, kuuntelitko.
Hauska nähdä. -Samoin. Kiva, kun tulit.
Katso itseäsi. -Ei, kun katsotaan sinua.
Kirjaudun hotelliin, mutta nähdään pian. Nähdään pian. Menen kirjautumaan sisään.
Kiva nähdä teidät taas yhdessä. -Sinulla on naamakarvoja.
Niitä on kasvanut. -Hän on kasvanut isoksi pojaksi.
Tämä on hullua. Vähän hämmentävää. Täällä on paljon faneja ja lehdistöä.
Minulla on huone nimellä Nigel Thomas. -Selvä.
Täällä ei taida olla varausta. -Eikö?
Oliko se Nigel? -Nigel Thomas.
Miten se kirjoitetaan? -Oletko tosissasi?
Anteeksi. N-I-G-E-L. -N-I-G-E-L.
Thomasko myös? T... -Kirjoitetaanko se...
Niin. -T-H-O-M-A-S... Noin.
Voisiko se olla toisella nimellä? -Ehkä Weintraub.
Eikö vieläkään mitään? Koska olen täällä Don't Delete the Kissesin takia.
Anteeksi! Vien sinut alakertaan. -Mitä?
Vien sinut alakertaan, ja he kertovat, mitä tapahtui. En tiedä muuta.
Muistatteko hyviä anekdootteja kuvauksista?
Vien teidät kaikki alakertaan.
Alasko? Selvä.
Kirjauduitko sisään? -Joku ehkä katkaisi narut...
Onko tämä vitsi? Koska tällaista on tehty...
Paneeli tulee tähän.
Niinkö siinä käy? Tuonneko... He vievät meidät sinne. Selvä.
Aamiainen maistuisi.
Jännittääkö tämä teitäkin? -Täällä on tehty hyvää työtä.
Jerry. Ronnie tässä.
On tapahtunut virhe. Sanoin kaikille, että se oli joulukuussa.
Hän selittää kaiken. -Selvä.
Maksoimme julisteen, mutta huonekuluja ei palauteta.
Hänkö meidät halusi tavata? -Kyllä.
Lähtekää vain. Ja sitten... -Anteeksi? Hei.
Hei.
Hei. Delete the Messages.
Pitää mennä. Paljonko kuulitte?
Kuka sinä olet? -Anteeksi, minä...
Olen Ronnie Riskin. -Hei, Ronnie. Olen Andrea.
Olen Nigel Thomas. -Minäkin kirjoitan.
Työskentelen Jerrylle studiolla. -Studiolla? Vai niin.
Onko Jerry tulossa? -Se onkin jännä juttu.
Täälläkö esiinnymme? Kaikki on kesken, ja väki tulee puolen tunnin päästä.
Ei tästä valmiimpaa tule. -Mitä? Pöytiä varmaan tarvitaan.
Tarvitsemme ne paneeliin. -Älkää tuoko pöytiä. Tämän piti...
Tulin innoissani.
Sain henkilökunnalta tietoa, jonka välitän nyt teille.
He sanoivat, että lippuja ei myyty.
Mitä? -Kukaan ei ostanut lippua.
Olen pahoillani, mutta ei voi olla. Sait väärää tietoa.
Tulimme loppuunmyytyyn kymmenvuotisjuhlaan.
Asia on nyt niin, että kymmenvuotisjuhla on peruttu.
Se on peruttu. -Mikä on peruttu?
Joo. Se on peruttu. -Mikä on peruttu?
Tapahtuma. -Kokonaanko?
Sain viestejä faneilta. -Keneltä?
Faneilta. -Faneiltako?
Sain viestejä. -Mitä niissä sanottiin?
Että he tulevat. -Tämän eteen on tehty töitä.
Tulimme kaukaa. Minun junamatkani kesti yli tunnin.
Me tulimme juuri Los Angelesista. -Joo, ostimme lennot.
PR-tiimi sanoo, että koska kukaan ei ole tullut tapaamaan teitä,
tämä perutaan. Voit vahvistaa tämän. Huoneita ei ole. Ette asu täällä.
Mitä hittoa? -Voimme ehdottomasti...
Huoneita kyllä löytyy. -Niitä on.
Älä puhu huoneista. -Te PR-tiimissä hoiditte tämän.
En kuulu tiimiin. -Tiedämme,
että lippuja myytiin ja väkeä tulee. Tässä on tapahtunut väärinkäsitys.
Soita Jerrylle. -Soita. Et tiedä, mitä tapahtuu.
Anteeksi. Tämä on liikaa minulle. Keksin ideoita pöydän ääressä.
Selvä. Tulehan. Kiitos.
Kuule... Älä... Tiedän, ettet soita kenellekään.
Ronnieko sinä olit? Mitä tämä nyt on?
Tilaisuus on peruttu. -Miksi?
Koska...
Ahdistava tilanne.
Näin käy joka vitun kerta. Aina kun hän tekee jotain, käy huonosti.
Päivämäärät olivat väärin. Sanoin joulukuu, ja he kuulivat "joulukuu".
Joten...
He kuulivat sen ihan oikein.
Minä sanoin syyskuu. He kuulivat väärin.
Onko sinusta outoa, että haluan pitää illuusion elossa?
Suukottelimme aiemmin aulassa.
Tulitteko oikeasti yhdessä?
Joo. Olemme yhä yhdessä. No...
Luulin, että te... -Niinkö?
Tämä on hullua. -En voi menettää työtäni.
Ahkeroin kuukausia, ja minulla on kaksi ideaa. Animaatio...
Ihan sama!
Onneksi viiden päivän päästä...
Viiden päivän päästä... Minulla on hyviä uutisia.
Jerry tulee kaupunkiin.
Hän tulee tänne. -Viiden päivän päästäkö?
Voi paska.
Minä häivyn. -Mitä hän sanoi?
Hän erehtyi päivämääristä. -Mitä tarkoitat?
Olemme täällä tapahtumaan, jota ei ole.
Emme tulleet asumaan kommuuneissa tai pitämään rakkausjuhlia.
Tulimme tänne töihin. -Työstämme myyntipuhetta.
Etsimme yösijan. Heillä on huoneita. Teemme töitä.
Keksimme upean myyntipuheen jatko-osalle.
Kun Jerry tulee, nyljen hänet, ja sitten esittelemme ideamme.
Kiitos! -Ole hyvä.
Huoneita ei ole.
Yritän löytää hotellin.
Yritän saada huoneet kaikille. -Selvä.
Tai edes itselleni. Ei pahalla.
Jos en löydä itselleni huonetta, taidan lähteä.
Älä viitsi. Sinun pitää rauhoittua.
Tätä tämä nyt on. Olemme täällä nyt.
Jätät hyvän tilaisuuden väliin.
Niinkö? -Kyllä. Voimme kirjoittaa jatko-osan.
Kauanko olette olleet naimisissa? -Kahdeksan vuotta.
Niin, kahdeksan vuotta. Voitko uskoa? -En.
Se on hullua.
En osaa kuvitella seurustelevani kenenkään kanssa -
neljää kuukautta kauemmin.
Jess ja minä emme ole nähneet aikoihin.
Voit aloittaa kirjoittamisen siitä, mitä meidän välillämme tapahtuu.
Niin sukellamme jatko-osaan.
Ei se neljässä päivässä synny. Parhaassa tapauksessa kirjoitamme sen...
Niin. Käytetään tilaisuus hyväksemme.
Uppoudutaan hetkeen kunnolla.
En minä keljuuttani tästä kieltäydy.
Ei tänne kannata jäädä niin pitkäksi aikaa ihan turhan takia.
Olisimme päiväkausia tyhjän panttina. Uskotko koko juttuun itsekään?
Tarvitset paukun. Niin minäkin.
Kippis. Jatko-osalle.
Noin. -Oikea henkilö ilmestyy kyllä.
Joskus pitää pussata montaa sammakkoa ennen kuin löytää prinssin.
Olen miettinyt...
Katsotko koskaan naista ja mietit, mokasitko kaiken?
"Pitäisi unohtaa kaikki muu ja olla hänen kanssaan."
Mietitkö toista elämää, jonka olisit voinut saada?
Joo.
Jackson on kasvanut. -Hänestä on tullut mies.
Hän ei tunnu enää pojalta. -Se on minun ansiotani.
Totta kai tajuan ajatuksen.
"Tuoko elämä minun olisi pitänyt elää?
Tuon vieraan naisen kanssako? Ehkä hän on vastaus rukouksiini."
Mitä tarkoittaa olla jonkun kanssa? -Niinpä.
Yhtäkkiä voi ajatella valinneensa väärin.
Tai että pitäisi valita toinen suunta. -Aivan.
Oletko kokenut sen? -Kaikkihan... Olen.
Ehkä teemaa voisi tutkia elokuvassa. -Ehkä.
Elokuvaa ei ole vielä edes olemassa. -Se on olemassa.
Se on olemassa sinulle, se on selvää. Sinulla se on olemassa.
Mutta minusta...
Hei. Tämän nimi on "Impatience".
Voisihan sitä tutkia. Sen naiiviutta.
Eihän se ihminen ole vastaus rukouksiin. -Miksi ei?
Tapaat jonkun... -Hetkinen.
Juotteko shotteja? -Joimme kyllä.
No nyt. Haloo?
Kiitos, kun soitit takaisin.
Hän näyttää sinulta nuorempana. Eikö näytäkin?
No niin. Kiitos soitosta. Hei sitten.
Yksi hotelli vastasi. -No?
Se oli kolmas, josta kyselin. Ei vapaita huoneita.
Hei. Anteeksi.
En halua häiritä, mutta tarvitsetteko majoitusta?
Minulla olisi punkkapaikka. -Niin mikä?
Onko siellä punkat? -Ei, vaan siellä voi punkata.
Älkää miettikö ilmaisua. Se on talo.
Ihanaa. -Ajatella!
Tästä tulee... Kiitos. Pelastitte päivän.
Perillä!
Pyhä jysäys!
Kyllä. -Onko tämä...
Kyllä. -Tämähän on meidän talomme.
Kyllä. -Miken ja Michellen talo.
Taidatte pitää elokuvasta. -Setäni osti talon.
Hän osti sen halvalla huutokaupasta ihan vain teidän takianne.
Ihan hullua. -On!
Shotteja! Mennään sisään!
Shotteja? Totta kai! -Kyllä! Meidän Mikemme!
Shotteja muistojen kunniaksi!
Jopas. -Niin.
Tässä meni vuosien terapia hukkaan.
Kaikki alkoi käsikirjoituksesta ja upeista hahmoista.
Sitten hän oli loistava, minä tein osani, ja siitä tuli...
Sinun hahmosi on ehdottomasti suosikkini. Michellellä on vaaleat hiukset,
joten minäkin vaalensin hiukseni.
Mistä tunnette toisenne? -Netistä.
Halusimme tavata teidät, ja nythän on kymmenvuotisjuhla.
Halusimme tulla juhlimaan. -Vau. Siistiä.
Eikö olekin? Se oli minun ideani. -Haluaisitko näytellä?
En. -Olet tosi nätti.
Kiitos.
Meillä on hauskaa. -Kiva.
Tuo on mieheni. -Aviomiehesi? Siis...
Oikeasti. -Okei.
Kaikki ei ole elokuvaa. Oikeasti.
Puhuin vaimosi kanssa.
Sinulla on mielikuvitusvaimo ja oikea vaimo. Miten se toimii?
Olen näyttelijä. Jos hahmo on naimisissa, saa kaksi vaimoa. Tai useammankin.
Onko hän oikea vaimosi? Vau.
Olet todella... Sinä ymmärrät.
Ai, hei! Anteeksi.
Anteeksi.
Anteeksi. Olin tuolla. -Olet ihan märkä ja tahmea.
Kävin suihkussa.
Aivan. Anteeksi.
Tuossa on pisara...
Tämä on... -Näytät hyvältä.
Sinä näytät upealta. -Näytät...
Hullua olla taas täällä. Tämä on häkellyttävää.
Mike nousee taas esiin. Tämä on hullua.
Kaikki tuntuu palaavan mieleen. Vittu sentään, kaikki palaa.
Se nousee sanasta "vittu". Sen avulla löydän aksentin.
En tiedä, pääsenkö eroon roolistani. Olen jumissa. Aivan vitun hullua.
Minä kävelin nurmikolla ja näin...
Tiesitkö, että täällä on pupuja?
Kun löysin Michellen ensi kertaa, hän sanoi: "Pupu tuntuu pehmeältä."
Kun tunnen tai näen jotain pehmeää,
juttua on helpompi lähestyä.
Joo. Sieltä se tulee. Kyllä.
Outoa, miten se piiloutuu tuonne ja sitten hyppää esiin.
Mitä jos Mike ja Michelle tapaisivat uudestaan?
Mike vetää shotteja yksin baarissa. Hän murjottaa ja on onneton.
Hän nostaa katseensa, ja näkee Michellen laulavan kauniisti.
Hei. -Saitko inspiraatiota?
Tajusin yhden jutun. -Annat jutun virrata.
Ei kai niin voi enää sanoa. Miten menee? -Hyvin. Sinulla?
Hyvin. Nukuitko hyvin? -Tavallaan.
En tiedä, mitä...
Ehkä voimme pallotella ajatuksia myöhemmin. Minullakin on ideoita.
Joo. Saatan lähteä kotiin.
Kiva, kun olet täällä. -Niin minustakin.
Toisessa maailmassa jäisin mielelläni. -Jäisit vain tässäkin maailmassa.
Juodaan teetä ja jutellaan.
Katsotaan, mitä ideoistamme syntyy.
Sitten päätät. Miltä kuulostaa?
Kun junat pysähtyvät. -Niin.
En ole eilisen teerenpoika.
Kirjoitatko sinä? -Joo.
Hetkinen. Mitä yrität kirjoittaa?
Jatko-osaa. -Tätä jatko-osaako?
Niin, tätä jatko-osaa. -Nigel tekee sen.
Enpä usko. -Siksi hän on täällä. Mitä tarkoitat?
Hän ei ole tehnyt yhtään töitä. -Onpas. Juttelimme äsken, ideoita on.
Minulla on ideoita. Sain niitä luonnossa tänään.
Sinä olet näyttelijä. -Minulla on paljon ideoita.
Millaisia? -Muistiinpanoja ei nyt ole,
mutta esimerkiksi kymmenen tai yhdeksän vuotta myöhemmin...
Ja... Eli Mike ja...
Michelle. -Michelle. Mike ja Michelle...
Jutussa he kohtaavat taas...
En kerro mitään! Annat ideat Nigelille!
Mitä? Ei tuossa edes ollut ideaa. He vain tapaavat taas.
Mitä sinä teet?
Kirjoitan. -Mitä kirjoitat?
Työstän ideoita jatko-osaan. -Niinkö?
Joo. -Mahtavaa.
Sinä loistat valkokankaalla, mutta...
Ideasi ovat tervetulleita, mutta Nigel on käsikirjoittaja.
Sinulla ja Nigelillä on kiva yhteys, mutta hän ei ole hyvä kirjoittaja.
Mitä? -Ei ole.
Elokuva oli menestys. -Käsikirjoituksen ansiostako?
Mietin, mitä Mike ja Michelle... Mietin, mitä tapahtui.
Yritän selvittää, mitä aiemman ja nykyhetken välillä tapahtui.
Aivan. -Ja mitä tapahtuu seuraavaksi.
Herätimme tarinan henkiin. Annoimme sille sielun. Ymmärsimme hahmoja.
Loimme sen. Kohtaus, jossa Michelle tulee sateesta, -
on kliseinen. Hän sanoo olevansa märkä. Mike sanoo: "Niinkö?"
Tehdään se kohtaus nyt.
Ovi aukeaa, Michelle tulee sisään läpimärkänä. Mike sanoi: "Hei."
Niin. Michelle sanoi: "Olen märkä." -Mike sanoo: "Niinkö?"
"Sataako siellä?" -"Joo."
"Kuinka paljon?" -"Niin paljon, että kastuin."
Niin hän sen kirjoitti. -Se oli kaunista.
Sitä piti työstää. -Teit hyvää työtä. Koska teet taikoja.
Hän kirjoittaa, sinä teet taikoja.
Minusta tuntuu, että muutun todella tyhmäksi,
kun olen Jacksonin kanssa. Ei Miken.
Se on hyvin voimakas tunne. Se ei tunnu hyvältä.
En ole tyhmä. Huomaan sen sinustakin.
Jokin tekee meistä tyhmiä. -En ymmärrä, mitä tarkoitat.
Sataa.
Ei kai tukkasi ole kihara?
Minunko? Ei.
Pidän vihreästä.
Mitä teet puun alla hänen kanssaan? -Vietin hetken hänen kanssaan.
Miksi? Sisään siitä! Mitä sinä teet?
Tulin tänne ja näin sinut.
Yritit lähennellä kivan puun alla.
Tiedän, mitä yrität. -Olin 16-vuotias. Näin leffan.
Meillä synkkasi. Hän katsoi minua kankaalla,
ja minä katsoin häntä. Ja jotain tapahtui. -Niinkö?
Hän ei tiennyt rakastavansa minua. Nyt hän saa tietää.
Anteeksi, mutta jos tulit vain pilaamaan hetkeni...
Se ei jää kostamatta. Ymmärrätkö?
Koska olet ystäväni, ja rakastan sinua. Olet hieno ihminen.
Annat ristiriitaisia signaaleja, mutta ehdottomasti.
Miten voi rakastaa jotakuta, jonka kanssa ei ole ollut?
Mitä? -Mike ja Michelle. Nigel ja Andrea.
Niin?
-Jos emme ole intiimisti, olemme lapsia.
Olemme rakkauden uhreja.
Olemme toiveikkaita ja tiedostamattomia. Mutta emme oikeastaan tunne toisiamme.
Olemme hulluna ja sekaisin -
ihmisiin, joiden kanssa emme ole olleet.
Mikä sitten on pakkomielteemme?
Unelma heistä?
Uskon, että löydämme oven unelmistamme -
rakkauteen. Siihen tarvitaan toinen ihminen.
Nyt toista ihmistä ei taida olla siinä määrin kuin luulemme.
Näen sinut.
Mitä sinä näet? -Sinut.
Luulet tietäväsi kaiken.
Luulet hallitsevasi kaiken, mutta et hallitse.
Ei kukaan hallitse.
Rakastan sinua.
Mutta en tiedä, voinko jatkaa.
Ilman minuako? -Huomaatko? Tosi hyvä!
Oliko se roolihahmosi? -Se oli Mike!
Kuulitko aksentin? -Kuulin.
Se oli tosi hyvä.
Tuntuiko se todelliselta? -Joo.
Miten menee? -Hyvin.
Haen teetä. -Selvä.
Nähdään myöhemmin. -Onko kaikki hyvin?
Joo, kaikki on hyvin. Suhdejuttuja vain.
Työstän myös jatko-osaa ja yritän päästä luovaan tilaan.
Tästä sinä pidät.
Järjestin tämän sinulle. Tule katsomaan.
Tässä on kartta. Tästä näet.
Tuolla pääset oikeaan tunnelmaan.
Joten ajattelin...
Mike patikoi sinne päästäkseen oikeaan tunnelmaan.
Miksei Jackson voi patikoida sinne päästäkseen tunnelmaan?
Hyvä. Rakastan ideaa. -Minä rakastan sinua.
Kerron muille. -Hienoa.
Ymmärrät minua. Sinä ymmärrät minua.
Me lähdemme vuorille! Kyllä! -Hei.
Hei. Miten menee? -Lähdetään vuorille.
Vaeltamaanko? -Joo.
Vuorilla luovuus virtaa.
Mike, Michelle, niitty. Yhdistämme sen kaiken.
Lähdetään vitun vuorelle. -"Lähdetään vitun vuorelle."
Aivan.
Jos sinne asti pitää kiivetä... -Menkää ihmeessä. Ehdottomasti.
Haetaan takit. -Menkää te, en minä tule.
Mitä? Kuule, tule tai ole tulematta.
Ehkä haluat vaeltaa, ehkä et.
Jess? Voi luoja.
En ole kovin innoissani vuorelle kiipeämisestä.
Ei, Nigel. Et voi jäädä tänne. Tarvitsemme sinua siellä.
Mitä tarkoitat? -Meillä on mahdollisuus.
Voimme luoda ensimmäisen elokuvan taian uudelleen.
Uskon, että vuorelle kiipeäminen on vastaus.
Kirjoitit sen ensimmäiseen elokuvaan.
"Miken kiipeää vuorelle hakemaan vastauksia."
Niin. -Nyt on aika kokea se itse.
Hauskaahan tämä on. -Mikä tuo on?
Kartta.
Taidamme olla perillä. Katsokaa.
Minne menet? -Sinne paikalle!
Minne te nyt? -Ei kannata mennä siitä.
Pitää etsiä se sama paikka.
Miksi? Tuolla on tyhjää.
Täytyy olla täsmälleen samassa paikassa, että taika löytyy.
Tehdään tämä kunnolla. Kohta on harjanteen toisella puolella.
En tiedä tarkalleen...
Tiedän, miltä se tuntuu.
Ole nyt järkevä. -Ettekö tule tänne?
Emme! Tuolla on tasaista ja avointa.
Se ei ole sama paikka. -Maasto on tasaista.
Tuolla on tasaista. -Se ei ole sama paikka!
Se näyttää tuolta.
Toinen paikka on kasvanut umpeen. Tämä on helpompaa.
Jossain tuollako? Miksi emme etsi oikeaa paikkaa?
Haluatko tuonne? -Tuonneko?
Vai tuonne? -No...
Hyvä idea, Nigel! -Me tulemme!
Olet oikeassa. -Kiitos.
Tasaista ja avointa. Tämä on helppo kohta. -Mahtavaa.
Olet hemmoteltu. Täällä on kaunista, mutta olemme lähellä oikeaa paikkaa.
Tuolla teimme kohtauksen. -Harjanteen päällä.
Haluatko kavuta rinnettä? -Niin sinä sen kirjoitit.
Kaikki haluavat tähän. Tuo rinne on jyrkkä ja umpeenkasvanut.
Sinäkään et tiennyt, missä se oli.
Kai tähän on ohjeet. -Pärjään kyllä.
Kun kuvasimme sen, olimme lähellä metsää.
Olimme tuolla, mutta nyt maasto on kasvanut umpeen.
Katosimme pimeyteen. -Se oli kaunis kohtaus.
Voin auttaa, jos haluat. -Ei tarvitse.
Voin auttaa sinua. Autan, kun tämä on tehty.
Pysytän tämän vain ensin.
Miten sain roolin? -Mitä tarkoitat? Olit...
Miksi valitsit minut? -Olet Michelle.
Olet hänen ruumiillistumansa ja herätit hänet henkiin.
Oli selvää, että olit ainoa vaihtoehto.
Eikö kukaan kieltäytynyt roolista? -Kieltäytyi.
Mutta sillä ei ole väliä.
Se olit sinä, eikä kukaan muu. Sinä olit Michelle.
Tämä ei ole kilpailu, mutta jos olisi, minä voittaisin.
Miksi voittaisit? -Koska olen päässyt pidemmälle.
Miksi telttasi on kahdessa osassa? -Mitä?
Telttasi. Näetkö tuon?
Missä sinun hopeaosasi on? -Se pidetään siistinä.
Se on sadesuoja. -Tiedän sen.
Minä vain... Kärsin silloin huijarisyndroomasta.
Työstän asiaa yhä. -Hyvä. Saisit olla ylpeä työstäsi.
Tarvitsetko apua, Nigel? -En, kiitos.
Onko se teltta pyöreä? -Ei.
Onko siihen ohjeita? -En tarvitse ohjeita.
Miehet eivät lue ohjeita. -Nigel varmaan lukisi.
Keppi kannattaa kasata heti. Sen saa sitten paikalleen.
Lisäsit siihen haavoittuvuutta ja...
Sen sijaan, että puhut siitä ja sanot,
että olet ylpeä... Toisinaan jään jumiin sanoihin.
Minun täytyy ymmärtää asia kunnolla.
Sinun kanssasi tuntuu hyvältä. -Hienoa.
Tarvitsetko apua, Jackson? -En. Levätkää te vain.
Amerikassa tehdään parempia telttoja ja elokuvia.
Ehdottomasti, jenkit tekevät hyviä elokuvia.
Sano joku ysäriltä? -Seitsemän.
Se on mahtava. -Eikö olekin?
Niin. -Mafiaveljet, 1990.
Pulp Fiction.
Haamujengi on mahtava. -Niin.
Kuka esittää tornitalon naista? -Sigourney Weaver.
Niin. Hän on mahtava. -Kiitos.
Joo. Hän on yksi parhaista. Muita niistä en nähnytkään.
Kun näin sen, se tuntui jotenkin vanhanaikaiselta.
Tämä hoituu. -Ja sitä kai se silloin jo olikin.
Tehosteet vanhenevat 25 vuodessa. Mutta entä tarina?
Tarina kyllä kestää aikaa. -Totta.
Tämä ei taida mennä keskelle. -Joka telttaan tarvitaan kaksi.
Siinä on hyvä alku.
Olin kahdeksan tai yhdeksän, kun se tuli. -Olen kateellinen.
Kadonneen aarteen metsästäjät tuli silloin.
Jätkät? Tehdäänkö tämä porukalla?
Odota. -Tämä ei ole koe.
Amerikkalaiset eivät taida tietää monia brittielokuvia.
Anteeksi. Voinko auttaa? -Kyllä, kiitos. Kiitos.
Katsotaan ohjeita. -Katsotaan vaan.
Minä pitelen, sinä lyöt.
Odota. Onko tuo repliikki?
Kun annat kalan, toinen syö tänään. Opeta kalastamaan...
Lopeta! Minun ei tarvitse kalastaa. Käyn torilla.
Parasta kohtauksessa ovat luomasi improvisoidut repliikit.
Hei! Saanko tulla? -Toki.
Onko kaikki hyvin? -Hitto, minä vain... Mietin.
Oletko kunnossa? -Se on vain niin typerää. Todella typerää.
Muistatko kohdan... Se meni jotenkin näin:
"Jonain päivänä tulee yö, joina aamuja ei enää saada."
Jotain sellaista. -Ei.
"Jonain päivänä saamme yön ilman aamua."
Ja se oli... Yhdessä versiossa...
Sehän toistui. Se tarkoitti aamua, jona pitäisi lähteä.
Toisessa taas oli kyse kuolevaisuudesta. -Niin.
Hän yrittää viedä kunnian sen keksimisestä.
Niinkö?
Se ärsyttää minua. -Miksi?
Minut on tehty haluamaan asioita. Se on lahjani. Minä voin haluta.
Hänessä on jotain hiton vetovoimaista ja viettelevää.
Ja se kaikki on tarjolla.
Mutta...
En halua hänen ajatuksiaan. -Lopeta.
Ymmärrän ihastuksesi, tietenkin.
Hän on viehättävä, karismaattinen ja kuuluisa mies.
Kaikki tämä on liikaa ja vahingollista sinulle.
Helvetin ärsyttävää!
On hienoa olla taas täällä. -Niin on.
Tulee muistoja mieleen.
Olit tosi seksikäs, kun ohjasit. Voi paska.
Katsoit minua ihanasti.
En voinut muutakaan.
Oli pakko.
Kauniit silmäsi.
Ihmettelit kaikkea kuin koiranpentu.
En tiennyt, miten päin olla.
Minä tiesin, mitä halusin tehdä, mutta...
Yritin olla ammattimainen, mutta siinä kävi heikosti.
Olet kaunis ja hyvä ihminen.
Minusta ei tunnu siltä.
Typerää. Älä ole typerä.
Olen rakastanut sinua parhaani mukaan.
Niin.
Tiedän.
"Täten teidät on kutsuttu -
Don't Delete the Kissesin kymmenvuotisjuhlaan."
Noin.
Meidän pitää pohtia mitä Mike ja Michelle ovat puuhanneet.
Niin. -Ovatko he olleet tekemisissä?
Tarjoammeko sillä jännitystä -
vai kerrommeko yleisölle, että he panevat?
Tarvitsemme tulta. Koska se on tukahdutettu.
Yleisö tietää, että se on kytenyt koko ajan.
Heidän kohtalonsa oli olla yhdessä, mutta he eivät tajunneet sitä.
He molemmat ovat outoja, mikä tekee siitä helpompaa.
Aivan kuin he näkisivät toisensa ensi kertaa uusina, kehittyneinä ihmisinä.
He tajuavat:
"Me olemme me. Olemme aina olleet."
Saanko suudella sinua?
Se olisi ihanaa, mutta... Pääni ei...
Ai... Ymmärrän. Anteeksi, kun kysyin.
Olet naimisissa. Oli typerää kysyä. Anteeksi.
Voi ei. Hei! -Outoa.
Vau. -Minä tässä.
Hei.
Hullua, eikö? -Todella outoa.
Hyvällä tavalla. -Helvetin outoa.
Sinulla on kauniit silmät. -Ai.
Kiitos. -Ole hyvä.
Samoin. -Kiitos.
Tehdään kohtaus. -Mitä tarkoitat?
Ollaan Mike ja Michelle.
Tehdään kohtaus yhdessä. Se olisi mahtavaa.
En usko, että se olisi mahtavaa. Se olisi vähän outoa.
Mahtava idea! -Tämä koko juttu on aika...
Suutelisin mielelläni, mutta se olisi väärin.
Se oli hullua. Se oli sekopäistä.
Meillähän on mahtava yhteys. -Tämä alkaa olla todella outoa.
En ole haaveillut suudelmasta kymmentä vuotta.
Etkö? Aika kurja kohteliaisuus.
Okei... -Haluan todella... Rakastan sinua.
Tuo... -Voi paska.
Maailman paras suudelma.
Andrea.
Ei. -Andrea.
Ymmärrän, että tilanne on monimutkainen, mutta en ole mustasukkainen.
Ymmärrän, että sinä... Pitäähän teidän puhua. Ymmärrän kyllä.
Odotan sinua. -Tuota... Voisitko...
Suudelma oli hyvä. Eikö ollutkin. -Se oli outo.
Se oli... -Helvetin outo.
Intohimoisella tavalla outo.
Ei lainkaan. Ei ollenkaan.
Minun pitää... Voitko... Painu helvettiin.
Riittää. Olet hullu.
Painu vittuun.
Purkamisen pitäisi olla helpompaa kuin kasaamisen.
Toivottavasti.
Noin. Hitto, laukku on yhä sisällä.
Ei mokata myyntipuhetta.
Yritetään tätä oikeasti.
Ei pelkästä myyntipuheesta saa rahaa.
Prosessi on pitkä.
Usko siihen. Kaikki tämä auttaa.
Niin. -Tämä auttaa sinuakin.
Huhuu?
PUBISSA
Juuri noin. Leivoksia, leivoksia. Hyytelöä, hyytelöä, hyytelöä.
He pitävät siitä, varsinkin Jackson. Hitonmoinen janari.
Hei!
Mitä kuuluu? -Hyvää.
Saitko kutsun? -Sain.
Koska juhlat peruttiin, päätin järjestää omat.
Pienemmät vain. -Hienoa.
Minulle samaa kuin hänelle. Näyttää hyvältä.
No niin. -Hitto.
Hei. -Voi ei.
Kai se on se pubi mäen alla.
Iache la! -Kyllä! Ymmärrämme toisiamme.
Ieche lide! -Joo.
Olet upea ihminen. -Minulla on tosi hauskaa.
Saanko halata sinua? -Saat.
Aika kurja päivä.
Tiedän. Olen pahoillani.
Nigel on epävarma paskiainen,
joka on oikeasti narsisti eikä kirjoita hyvin.
Joo, ja...
Emme päässeet sisään. Tulimme hakemaan avaimen.
Pystytin kyltin, jotta voisitte tulla yllätysjuhliin.
Ei huvita juhlia. -Voimmeko jutella?
Kuule. En tiedä, mitä luulet nähneesi.
Se ei ollut minun vikani. En yrittänyt tehdä mitään.
No... -Oikeasti?
Eikö sinua saa syyttää? Suutelit toista! -Olet helvetin melodramaattinen.
Enkä ole. Suutelit toista naista! -Voi paska.
Annan sinulle vapautta, ja sinä käytät sen noin.
Olet helvetin dramaattinen koko ajan!
Mitä sinä tekisit, jos näkisit... -Olet niin dramaattinen koko ajan!
Eikö sinusta... -Painu helvettiin.
Helvettiinkö? -Painu helvettiin.
No niin. -Vihdoinkin olen vapaa.
Näinkö tämä päättyy? Siihen, että olet vapaa?
Haistapa vittu. -Hei sitten.
Annan sinulle kyllä tilaa.
Päästän sinut sisälle, että pääset nukkumaan.
Olisi kiva, jos jäisit hetkeksi. -Oletko varma?
Olen. -Tietenkin jään.
Hän oli ohjaajamme. Hän ohjasi sinut luokseen.
Käyttikö hän sitä dynamiikkaa hyväkseen?
Ehkä. Mutta sinä kerjäsit sitä.
Et ollut valmis etkä täyttänyt odotuksia.
Antauduit, etkä ollut sitä, mitä halusit olla miehenä,
koska sinua vähäteltiin.
Olen pahoillani.
Se oli helvetin...
Jos se ei olisi kamalaa, ja sitä se on,
se voisi olla huvittavaa. Se oli aivan älyttömän absurdia.
Typerän, kömpelön myyntipuheeni jälkeen...
Pidin oman myyntipuheeni. Sinä kieltäydyit oikeutetusti.
Kolme sekuntia myöhemmin näit... Anteeksi, tämä ei ole hauskaa.
En tiedä, olenko vihainen Andrealle -
kaikesta siitä, mihin hän esti minua pyrkimästä,
vai olenko vihainen itselleni,
kun annoin itseni seurata Andrean suunnitelmaa...
Ole vihainen itsellesi. Sinä ryhdyit siihen.
Mutta toisaalta...
Mihin ryhdyin? -Hän määräsi kaapin paikan.
Se on liikaa sinulle. Hän on nainen.
Tiesitkö, mutta et antanut sen haitata?
Ehkä. Niin se varmaan meni.
Sisimmässäni kyllä tiesin.
Hän oli liian nuori. -Joo.
Se on monimutkaista. Olen ollut uskoton.
Olen pettänyt, mutta suhde on ollut välillä avoin.
Kaikki tietävät sen. Tiedän tyyppejä, joita hän on pannut.
Ketä hän on pannut? -Niin, hän...
Teillä oli avoin suhde, eikö? -Niin, mutta... Niin.
Siinä on pohjalla aika monta juttua.
Me molemmat olemme tainneet tietää jo jonkin aikaa,
että suhde on päättymässä. -Niinkö? Onko tilanne ollut niin paha?
Se on ollut pelkkää alamäkeä.
Eilen meillä oli hieno hetki.
Se tuntui uudelta alulta.
Uudelta... Uudelta polulta.
Kun sitten näin sen juuri tänään...
En yleensä näe sitä.
Kun näin sen itse...
Kaikki räjähti.
Sitten tulee taas ongelmia. Aamulla hän lähti Nigelin mukaan.
Ja minä muka olen pahis.
Minun on aika hyväksyä se, minkä olen tiennyt jo kauan.
Olen todella pahoillani.
Olet varmasti loukkaantunut.
Onneksi olet siinä. -Niinkö?
Halusin suudella sinua aiemmin. -Niinkö?
Okei...
Tuhlasin kymmenen vuotta elämästäni.
Miksi? Ovet olivat sinulle auki.
Et tehnyt mitään.
Mitä tarkoitat? -Et yrittänyt tehdä mitään.
Olin liian kiltti ottaakseni ohjat.
Näin tilaisuuksien lentävän ohi. -Miksi et tarrannut niihin kiinni?
En tiedä. Joskus osa itsestä haraa vastaan.
Jösses.
Näytät upealta.
Niin sinäkin.
Ehkä se ei ole lukossa. Ei korvessa lukita ovia.
Voi paska. -Maaseudulla ei lukita ovia.
Tosi kiva paikka.
Hetkinen. Tämä...
Katso nyt tätä. Olemme olohuoneessa. -Selvä.
Kuka tahansa voi marssia ovesta.
Pysy sillä puolella.
Jos joku tulee, me vain istumme ja juomme viiniä.
Se voisi olla psykologinen trilleri.
Mike näkee kaksi ihmistä.
Heitä ei ole olemassa. Hän näkee heidät.
Ne edustavat osaa tietoisuudesta, jonka vain hän näkee.
Michelle haluaa olla hänen kanssaan, joten hän rohkaisee harhoja.
Vaikka hän ei näe hahmoja. Se voisi toimia. Siinä se on.
Mike on aivan yksin. Hän on menettänyt kaikki. Ja hän on hullu.
Paskaa.
Kirjoittaminen onkin helvetin vaikeaa.
Herätän sen henkiin valkokankaalla.
Olen Jackson Roberts, olen näyttelijä.
No niin. No niin.
Elikkäs... Ensimmäinen näytös.
Maatilalle saapuminen paljastusten jälkeen.
Toinen näytös: vuorelle patikointi.
Ja kohtaaminen.
Kolmas näytös: valon näkeminen.
Lopuksi laskeudutaan vuorelta auringon noustessa. Hyvä.
Hei.
Onko kaikki hyvin?
Joo. -Tulen alas. Odota.
Olen työstänyt ideaa, ja se alkaa olla kasassa.
Jos tähän ryhdytään, haluaisin sopia riidat.
Toki. -Hyvä.
Joo. Kaikki on hyvin. -Selvä.
Hyvä. Hienoa.
Alan innostua tästä. Ihan tosi. -Hienoa.
Joo. -Minäkin innostun.
Haluan kaikilta ideoita. Sinä ja Jess esittelette ideat.
Joo. -Haluan kuulla sen.
Olen tajunnut, että olen näyttelijänä parempi.
Kuin...? -Käsikirjoittajana.
Selvä.
Mieleen tulee John Lennonin sitaatti. "Kaikki eivät ole kirjailijoita."
Olet keulahahmo. Siksi sinun pitää olla mukana ja hoitaa osuutesi.
Saat esitellä ideat. -Kiitos.
Eipä kestä. Sen osaat.
Hei vaan, pojat. -Hei. Mitä olet puuhaillut?
Hain polttopuita.
Selvä. -On aika kylmä.
Niin on. -Hei!
Huomenta. -Huomenta.
Miten menee? -Hyvin. Sinulla?
Oikein hyvin. Kerroin juuri hyvästä ideastani.
Niinkö? -Joo. Ehkä haluat kuulla.
Me aloitamme,
ja sitten annamme hottisten puhua. He osaavat sen.
Se on tärkeää.
Emme vain puhu, vaan näemme taian. -Ihana idea.
Siitä tulee mahtavaa.
Voisimmeko me jutella? Palataan tähän myöhemmin.
Tietenkin. -Hienoa.
Kiva.
Kuule... Haluan pyytää anteeksi.
Minun kengissäni olisit käskenyt itsesi häipyä.
Se nainen kävi kimppuuni.
En voinut työntää häntä pois väkisin.
Näinkö pyydät anteeksi? -Ryntäsit pois ja...
Etkö halua minua enää? -Ei tässä siitä ole kyse.
Sinä olet upea.
Silmäsi, hymysi...
Olet aivan... Kun kuljemme kaduilla, kukaan ei ajattele,
että olet minua vanhempi. Sinua ihastellaan.
Miksi puhut tuollaisia? -Ehkä murehdit sitä.
Nyt murehdin.
Tämä on kuin leffasta.
Kohdasta ennen sovintoa. Muistatko?
Voi luoja.
He sanovat asioita, joita eivät tarkoita. "Vihaan sinua. Vihaan sinua."
Nyt ei näytellä. -Tiedän.
Elämää ei voi käsikirjoittaa. -Et kuuntele.
Kuulen kaiken, mitä sanot, ja sinä puhut paskaa.
Tuo on ihan perusteetonta. Et kuuntele etkä luota minuun.
Minulle riitti.
Sinulleko? Vau.
Okei. -Okei?
Etkö pane vastaan? -En.
Vau. Hei?
Tulehan.
Jopas.
Okei.
Ei täällä ole lavasteita. Vain reikä lattiassa. Miksi?
No...
Yhdistä minut oikealle henkilölle. Ronnie Riskinille.
Hei! -Odota vähän.
Täällä ei ole mitään. Aloitamme kahden viikon päästä, ja...
Mitä te täällä teette? -Tulimme tapaamaan Jerryä.
Jerry roolittaa War of the Wordsia. -Ei.
Sanoit neljä päivää sitten, kun mokasit kaiken, että hän olisi täällä.
Alapas lampunhengeksi ja taio hänet esiin heti.
Muuten sinun käy kalpaten.
Hei!
Mikrofoninne ei ole päällä. Ronnie Riskin tässä.
Mikrofoninne ei ole päällä.
Haloo? -Kuuletteko nyt?
Hyvin kuuluu. -Minne katson?
Kasvoihini. -Outo kuvakulma. Hei, Ronnie. Mitä kuuluu?
Hyvää. Entä sinne? -Hei, Jerry. Hei!
Hei! Olen Andrea.
Törmäsimme toisiimme studion ruokalassa.
Törmäsimme toisiimme. -Törmäsimme puodin puolella.
Aivan! Oli mukava tavata.
Taisinkin mainita, että Don't Delete the Kisses juhlii!
Kaikki ovat täällä.
Jackson ja Jessica. -Olen Jackson.
Mukava nähdä taas. -Miten menee, Jackson?
Ja Jessica Riley. -Aivan! Hei!
Tässä on käsikirjoittajamme Nigel. Hän kirjoitti upean elokuvan.
Kuka? -Nigel Thomas. Kirjoitin käsikirjoituksen.
Kirjoitatko yhä? -Kyllä vain. Kirjoitan yhä.
Niin. Hän on kiireinen. Olemme onnekkaita, että hän on mukana.
Ajattelimme koota porukan ja tehdä jatko-osan.
Koska ensimmäinen menestyi niin hyvin.
Nyt Mike ja Michelle ovat eläneet kymmenen vuotta.
Edellisestä elokuvasta on niin kauan. Nyt he ovat vanhempia...
He eivät saa olla vanhoja. -Kymmenen vuotta vanhempia.
Nelikymppinen nainen on ihan hyvä...
Voimme nuorentaa häntä vähän. Sillähän se...
Ei tarvitse!
Tämä on universaalia, koska rakkaus on universaalia.
Jessica on nyt itsenäinen.
Hän saattaa syödä paljon pastaa. Hän syö tiensä läpi Euroopan.
Siinä on sitä Eat Pray Lovea.
Tämähän on musiikkia korvilleni.
Mike on naimisissa italialaisen naisen kanssa.
Saanko minäkin sanoa jotain? Oli urani suurin kunnia näytellä Mikea.
Se, että harkitsette jatko-osaa -
ja annatte minulle mahdollisuuden uusintaan...
Liitto on onnellinen. Mike on päässyt yli...
Miken ja Michellen kaltaista paria ei ole.
Moni asia muuttuu kymmenen vuoden aikana.
Keitä Mike ja Michelle ovat nyt? -He tapaavat sattumalta Toscanassa.
Tämä voi olla tilaisuuteni edetä urallani.
Olin mukana monissa projekteissa, jotka eivät toteutuneet.
Eikä se haittaa. Tämä on vaikeaa. Todella vaikeaa.
Olemme Toscanassa. Maisema on kaunis...
Ei suljeta muita vaihtoehtoja pois. Arkansasissa on veroalennuksia.
Arkansas voisi olla mahtava. -Kaikesta voi neuvotella.
Mutta Michelle on oikeasti päässyt yli Mikestä.
Hän ei haikaile Miken perään. -Hän on kypsynyt.
Aivan. Hän on kypsynyt. -Tule.
Haluatteko nähdä...
Haluatteko nähdä pienen kohtauksen? -Minun pitää keskittyä aksenttiini.
"Et voi vittu määräillä minua. Vittu, minä rakastan sinua."
Kohtalon oikusta heidän pitää lähteä yhdessä automatkalle.
Sattumat ovat nyt muotia. Ne ovat nyt iso juttu elokuva-alalla.
Haluan saada aksentin oikein. -Mahtavaa, Jackson.
Mahtavaa. -Hys!
Tuo on... -Oletko valmis, Jerry?
Miten pääsemme pois täältä? -Alamäkeähän tämä on.
Pannaan vaihde vapaalle ja rullataan. -Puhutko autosta vai meistä?
Mitä sinä täällä teet?
Myyn antiikkia.
Myytkö antiikkia? -Menit naimisiin italialaisen kanssa.
Niin menin, mutta...
Ymmärtäähän sen. -Lupaavaa, eikö?
Nigel käyttää luomuksiamme, ja se voi inspiroida käsikirjoitusta.
Mutta autokolari oli hänen ideansa, ja me jatkoimme sitä.
Elokuvan lopussa he seisovat kauniilla italialaisella rannalla.
He katsovat toisiaan ja alkavat kävellä toisiaan kohti.
Ja juuri kun luulemme huulten kohtaavan, leikkaamme mustalle.
Kerro juoni vielä kerran. Heidän ei tarvitse jäädä.
Odota vähän.
Kuumaa. -Näetkö? Se elää yhä.
Haluaisimme todella tehdä tämän -
ja näyttää tämän yleisöille ympäri maailmaa. Joo.
Tästä on kiva fiilis. Hienoa, että oikeat ihmiset ovat siellä.
Niin paljon haluamme tehdä sen.
Lausutte repliikkejä, jotka tuntuvat oikeilta.
Tässä verho raottuu, ja näen prosessin. Moni juttu on kunnossa.
Siinä on romantiikkaa ja henkilöitä, jotka eivät ole liian vanhoja.
Tapahtumapaikka voi olla Italia tai Arkansas.
Voimme puhua näyttelijöistä, paikasta, budjetista ja tarvitsemmeko kirjoittajaa.
Mutta tänään... Täytyy sanoa, että tämä oli todella hauskaa minulle.
En pääse sanomaan tätä usein. Annan elokuvalle luvan tässä ja nyt.
Mitä? Oikeastiko? -Tehdään se!
Kiitos paljon, Jerry!
Se tehdään. Mitenköhän käy? -Soittelen!
Se kertoo siitä, miten suhteemme hajoaa. Elämää ei voi kirjoittaa.
Kun sanon, että tämä on nyt ohi, olen tosissani.
Olisi ihana suudella.
Haluan sinut. Olisi pitänyt tajuta heti.
He tajuavat: "Me olemme me. Olemme aina olleet."
Tiedätkö, mitä meidän pitäisi tehdä?
Riisuudutaan alasti ja juostaan mereen. -Ei kai?
Ala tulla. Mennään!
Sukat pois! Mennään!
Tekstitys: Annika Karvonen www.junefirst.tv