ARHIVSKE SNIMKE STVARNE SU I SNIMLJENE TIJEKOM DRUGOG SVJETSKOG RATA.
OBNOVLJENE SU DIGITALNOM TEHNOLOGIJOM.
1940.
22. LIPNJA FRANCUSKA SE PREDAJE
SEDMI RUJNA LONDONSKI BLITZ POČINJE
LONDON JE BOMBARDIRAN
1941.
SEDMI PROSINCA PEARL HARBOR JE NAPADNUT
JAPANCI SU NAS NAPALI
1944.
PETOG LIPNJA 1944.
Vi ste tijelo…
Jeste li na plaži? Prijem.
Winstone?
Nećeš ići u krevet?
Winstone?
Shvaćaš li da kad se probudiš…
20 000 naših mladića…
izgubit će živote?
CHURCHILL U RATU
Nikad se nećemo predati.
Operacija Overlord bila je najveći događaj i dužnost na svijetu.
DRUGI SVJETSKI RAT: ZATVARANJE OBRUČA
Strašna cijena koju smo morali platiti ljudskim životom i krvlju
za velike prijestupe Prvog svjetskog rata
urezala se u moj um.
Churchilla je progonilo Galipolje.
Bio je fijasko.
Kako su se operacija Overlord i iskrcavanje na Dan D približavali,
počeo se bojati da će doći do krvoprolića
i da se posvetio nečemu što će biti katastrofalno.
Ako ćemo izvršiti operaciju Overlord, moramo to učiniti silovito.
OBALA FRANCUSKE
No koliko god oluja bjesnila uz zidove naše tvrđave,
ova će bitka, na kraju, usprkos nitkovluku naših protivnika,
dovesti do najveće pobjede njemačkog Reicha.
Njemačka i dalje dominira europskim kontinentom.
Britanija, Amerika i saveznici
moraju naći uporište na europskoj obali i početi oslobađati zapadnu Europu.
ENGLESKA SVIBANJ 1944.
Južna Engleska postala je veliki vojni logor…
DRUGI SVJETSKI RAT: ZATVARANJE OBRUČA
…pun obučenih ljudi, upućenih i željnih
uhvatiti se u koštac s Nijemcima preko mora.
Churchill se uvijek želio vratiti na kontinent snažno jednog dana,
ali nije htio da to bude prerano,
i htio je krenuti u taj pothvat samo ako je 100 % siguran da će uspjeti.
Ne možete ovo raditi ofrlje jer bi inače Nijemci mogli pobijediti.
Pitanje je, je li cilj toliko važan da opravdava gubitak života?
Mislim da je Churchill došao do zaključka da jest.
Neprijatelj je morao znati da se sprema velika invazija.
DRUGI SVJETSKI RAT: ZATVARANJE OBRUČA
Morali smo skrivati mjesto i vrijeme napada
kako bi mislio da se iskrcavamo negdje drugdje i u drugom trenutku.
Ograničen je broj mjesta. Calais je logični izbor.
Najbliže je Engleskoj
i Nijemci sigurno misle da će se Saveznici tamo iskrcali,
no na kraju je odabrana Normandija.
To je bolja prilika da se iskrcamo jer je Calais iznimno branjen.
U ratu je istina tako dragocjena…
DRUGI SVJETSKI RAT: ZATVARANJE OBRUČA
…da je uvijek treba čuvati tjelohranitelj laži.
Smislit će plan obmane zvan operacija Tjelohranitelj.
Želimo ih zbuniti oko toga kamo idemo
da ne postave obranu.
Churchill je imao tako aktivan um.
Zbilja je uživao u intrigi tih različitih planova.
Britanski dvostruki agenti govore Nijemcima svakakve gluposti
i pletu zamke o tome gdje i kada će biti invazija.
Šalju najboljeg američkog generala, Pattona na jugoistok
s potpuno lažnom vojnom skupinom.
To su samo tenkovi na napuhavanje i drvene letjelice od balzovine.
Simulirane koncentracije trupa, flote lažnih brodova…
DRUGI SVJETSKI RAT: ZATVARANJE OBRUČA
…povećana komunikacija, sve je to uporabljeno.
General Eisenhower zapovijeda invazijom na Normandiju.
Zapovijedao je iskrcavanjem u sjevernoj Africi.
On je i viši zapovjednik za invaziju na Siciliju,
već je odradio dva iskrcavanja.
Iz Eisenhowerove perspektive,
trebala im je Britanija kao odskočna daska za oslobođenje kontinenta,
pa se Churchill morao slagati s Eisenhowerom.
I Eisenhower s njime.
To je susret politike i vojske.
Sigurno ima napetosti.
Churchill je sam sebe smatrao vojskovođom,
ali nije na čelu ovoga.
U ovom je trenutku, njegov doprinos završio, na neki način.
Eisenhower pokušava upravljati Churchillom.
I to je nešto što nitko ne može.
Kontrolirati nekog poput Churchilla nije lako.
„Odluka je donesena, premijeru. Nastavimo s planiranjem.”
Osjećao sam da smo na jednom od vrhunaca rata.
Kako se Dan D približavao, napetost je rasla.
Eisenhower bi prijetio da će dati ostavku
da osigura da predsjednik Roosevelt ostane uz Ikea
i ne uskoči u jedan od Churchillovih ratnih planova.
Roosevelt će popustiti Eisenhoweru,
a na kraju Churchill mora popustiti Franklinu Delanu Rooseveltu.
U tom su trenu Amerikanci bili čvrsto na čelu.
Britanija više nije bila viši strateški partner,
a Amerika je sve više počela donositi odluke.
Na početku rata, moglo bi se reći
da je Churchill bio uzor Rooseveltu.
On je bio tip koji se suprotstavio Hitleru
i postao slavna osoba.
Ali golema moć američke vojske
značila je da Churchill postaje mlađi partner.
Kad su planirali Dan D u velikoj tajnosti,
Churchill je rekao da želi biti ondje.
Čovjek koji mora imati važnu ulogu u donošenju teških ratnih odluka
možda treba osvježenje kroz pustolovinu.
Možda treba i utjehu
da pri slanju tolikih u smrt,
možda dijeli, u manjoj mjeri, njihove rizike.
Želja da bude ondje gdje je akcija
ostala je s njim kroz cijeli život.
Potječe iz njegove mladosti. Volio je bitku.
Mrsko mi je to reći, ali volio je bojno polje.
Nalet adrenalina iz njegovih ludorija u Južnoj Africi
vjerojatno ga nije napustio.
ŠESTI LIPNJA 1944. JUTRO DANA D
Trebao bih biti ondje. Trebao bih biti na tom brodu tog trena kad paljba počinje.
Najveća invazija u povijesti svijeta, a ja sam zarobljen ovdje.
Za sve je kriv kralj.
Bojim se da se slažem s kraljem.
Zemlja si ne može priuštiti da izgubiš glavu u bitci.
-Dovoljno gubiš glavu. -Ali ne bi se trebao miješati.
Nije samo on. I Eisenhower je bio protiv tvog odlaska.
Ali kralj je zapečatio, zar ne?
Imam pravo ići ako tako odlučim,
ali znao je da nemam srca odbiti kraljevski zahtjev.
Ako ti išta znači,
drago mi je da nisi na brodu kojeg bombardiraju.
Recimo da sve pođe po zlu.
Što ako smo krivo izračunali? Što ako se ne iskrcamo?
Što ako se koprcamo po plaži mjesecima kao u Galipolju?
-Moram biti ondje. -Zbilja, Winstone, zašto?
Bit ćeš gledatelj.
Potreban si ovdje uz narod.
To su njihovi sinovi i muževi i očevi. Tko će im se obratiti ako ne ti?
Imaš odgovor za sve.
Pretpostavljam da nećeš zapovijedati brodom u tome.
Mogao bih kad bih htio.
Hvala.
Idem u prostoriju s kartama. Trebaju nešto znati.
Možete zamisliti, generala Eisenhowera, „Zadnje što želimo
jest da premijer Engleske bude u opasnosti dok sve ovo promatra.”
Postoji nevjerojatna prepiska između njega i kralja Đure VI.,
u kojoj kralj, naposljetku, mora narediti,
a Churchill se mora pokoriti.
DAN D ŠESTI LIPNJA 1944.
Šesti lipnja 1944. bio je najvažniji dan 20. stoljeća.
Demokracija je visjela o niti.
Dobar dečko iz slastičarnice Catskill…
Churchill ima povijest s ovim operacijama.
Ako pođe po zlu, dugo neće biti drugog pokušaja.
Sve je moguće.
Zabrinut je zbog, prema njemu, utapanja cvijeta britanske i američke mladeži,
umiranja u plićaku francuske obale,
i plime koja preplavljuje krv tih mladića.
Bitka koja je sad počela
povećavat će se i biti sve intenzivnija još mnogo tjedana,
a neću ni pokušati nagađati o njezinu tijeku.
INVAZIJA EUROPE JE POČELA
Vladalo je uzbuđenje zbog iskrcavanja u Francuskoj,
za koje su svi znali da je u tijeku.
Ogromni zračni napadi.
Velika je koncentracija mornaričke vatrene moći.
Vojska je obučena.
Sve je učinjeno da Dan D ima najbolju priliku za uspjeh.
Zbog obmane,
Nijemci ne znaju gdje i kada dolazi i zbunjeni su.
Saveznici su uspjeli uspostaviti to uporište
prije nego što su nacisti reagirali.
Pretpostavili su da će doživjeti velike gubitke na plažama.
Usprkos žestokoj borbi, posebno na plaži Omaha,
jednoj od američkih plaža, dobro je prošlo.
Saveznici će tamo gomilati snage i na kraju će se proširiti.
Dan D je zapanjujući uspjeh.
Sad primamo Dan D i uspjeh toga dana zdravo za gotovo.
Neuspjeh u Normandiji 1944.
mogao je znatno odužiti rat
i možda bi značio kraj za Churchillovu i Rooseveltovu administraciju.
Ubrzo nakon invazije na Normandiju Winston Churchill ide onamo.
Churchill želi biti blizu akcije, naravno, kao i uvijek.
Nije se mogao kloniti ovoga.
Otišao je čestitati svima koji su se iskrcali,
uključujući generala Montgomeryja, glavnog britanskog zapovjednika.
Montgomery nije čovjek bez ega,
i mislim da Churchill nije trošio puno vremena
brinući se za ego onih ispod njega.
Jednom je Churchill ponudio piće Montgomeryju
na što je Montgomery, trezvenjak, rekao, „Ne pijem i ne pušim. 100 % sam fit.”
Winston Churchill je na to odgovorio, „Pijem i pušim. Ja sam 200 % fit.”
I tako imamo malu razmjenu
Churchillove borbene i natjecateljske prirode.
ŠESTI LIPNJA 1944.
SAVEZNICI IDU PREMA UNUTRAŠNJOSTI S UPORIŠTA U FRANCUSKOJ
AMERIČKI OKLOP JURI U PREDGRAĐE PARIZA
1944.
25. KOLOVOZA 1944.
Pariz je slobodan.
Narod Pariza ustao je pozdraviti svoje osloboditelje.
Brzo se u zapadnoj Europi bori više Amerikanaca nego Britanaca.
Stoga se Churchill osjeća kao da ga se malo gura postrani.
Jedino kad se svađam s Amerikancima…
PISMO CLEMENTINE, 1945.
…jest kad nam ne daju jednaku priliku za slavu.
Oduvijek sam htio ostati ravnopravan,
ali kako to možeš protiv tako moćne nacije
sa stanovništvom gotovo triput većim od svoga?
Glavni je onaj koji je najjači.
Dwight Eisenhower bio je general
zadužen za oslobađanje Europe od Hitlera.
Vjerojatno zato što smo bili najveći pas u šinteraju.
Kad su Saveznici krenuli u oslobađanje kontinenta 1944.,
Winston Churchill je saznao za Auschwitz.
Ministarstvo vanjskih poslova
i neki poljski bjegunci donijeli su tu vijest na zapad.
Premijer ministru vanjskih poslova.
PISMO ANTHONYJU EDENU, 1944.
Nema sumnje da je ovo vjerojatno
najveći i najstrašniji zločin ikad počinjen
u cijeloj povijesti svijeta.
I počinjen je znanstvenom mašinerijom.
Treba izjaviti u javnosti
da će svi povezani s time biti ulovljeni i ubijeni.
Mnogi su kritizirali Churchilla što nije učinio više
kad je postalo jasno
da koncentracijski logori nisu bili samo mjesta degradacije,
mjesta poniženja, ropskog rada,
već i pogubljenja, industrijskog ubojstva.
Pročulo se u ranim 1940-ima.
Problem je bio što učiniti.
Mnogi su govorili da treba bombardirati logore
da ih oslobode.
Churchill kaže Anthonyju Edenu, ministru vanjskih poslova,
„Izvuci sve što možeš iz zračnih snaga i pozovi me ako je potrebno.”
Bilo mu je na umu.
No bilo je pitanje preciznosti. Možeš li bombardirati komore?
Bi li svejedno ubili židovske zatvorenike na kraju?
Holokaust će najprije okončati
tako da okončaju rat što je prije moguće.
To je bio argument.
To je jedna od teških moralnih odluka koje donose tijekom rata
i koja se može preispitivati čak i sada.
ISTOČNO BOJIŠTE DVA TJEDNA NAKON DANA D
Puno se priča o Danu D. Zaboravlja se
da je Sovjetski Savez pokrenuo najveći napad u povijesti ratovanja
na istočnom bojištu u isto vrijeme.
Za mjesec dana,
uzrokuju pola milijuna žrtava u njemačkoj vojsci.
To dolazi s istoka, a Saveznici sa zapada.
Sovjetski Savez iznimno napreduje na istoku.
Istočna Europa, Poljska, Balkan, mogli bi pasti pod sovjetsku kontrolu.
Tko će doći do Berlina,
koliko teritorija će zauzeti, oblikovat će svijet poslije rata.
Smatram da je vrlo važno rukovati se s Rusima
što dalje na istoku.
Ne mogu se sjetiti nijednog trenutka
kad mi je teret rata bio teži na ramenima.
Churchill nije htio biti premijer koji je nadzirao
raspad Britanskog Carstva,
ali u biti je morao založiti carstvo kako bi preživjeli
dok se Britanija borila sama,
i čekala ostatak svijeta.
Britanija postaje sekundarna.
Ono što je nekoć bilo najmoćnije carstvo na svijetu
donekle postaje otok.
Je li ovo novi svijet
u kojem je SSSR protiv SAD-a,
a mi smo samo igrači?
Ovom Viktorijancu to je teško za prihvatiti.
Odnos između Churchilla i Roosevelta
počeo se raspadati u jesen 1944.
Churchill smatra da odluke sad donose dvije velesile,
Staljin i Roosevelt.
Churchill ne želi da ga zaborave.
I tako ostatak rata postaje njegov stalni trud
da progura britansko gledište i vlastito gledište
toga kako bi svijet trebao izgledati.
MOSKVA LISTOPAD 1944.
U jesen 1944. Churchill odlazi u Moskvu na sastanak sa Staljinom.
Ta ideja o sferama utjecaja
ugnijezdila se u Churchillov um.
Gdje je jasno definirana britanska sfera utjecaja,
i gdje je sovjetska sfera utjecaja?
Ja sam vođa snažne, neporažene nacije.
REČENO CHARLESU DE GAULLEU, 1944.
Ali svako jutro kad se probudim,
prvo pomislim kako mogu zadovoljiti predsjednika Roosevelta,
a drugo kako mogu umiriti maršala Staljina.
Churchill to provodi bez Roosevelta
ili bilo kojeg američkog predstavnika službeno.
Vjerovao je da povijest stvaraju veliki ljudi
i po njegovom mišljenju to bi uglavnom bili muškarci za stolom
koji su povlačili linije.
Mislim da su ovi postoci pošteni i razumni.
Slažete li se?
Ovo je zadovoljavajuće.
Hvala, Josife.
Churchill naziva skicu s postocima „nestašni dokument”.
„Britanija će kontrolirati ovo, a vi možete kontrolirati ovo.”
Churchill je tako pokazao
da neće postati slabi poslijeratni igrač
koji je bio podređen Sjedinjenim Državama
ili odustao od težnji za očuvanje britanskog carstva.
Možda bismo trebali spaliti ovo.
Na kraju krajeva, mi odlučujemo o sudbinama milijuna ljudi.
Ne. Zadržite.
Mislim da se tako zove
jer je Churchill znao da ne bi trebao ovo raditi.
Činilo se krajnje cinično,
da će mjesta poput Rumunjske i Bugarske biti pod 80 % ruske dominacije.
Smatrao je da je spasio Grčku.
„Grančica koju sam iščupao iz plamena”, govori o Grčkoj.
Kao da vadi cjepanicu iz vatre.
No bilo je mnogo toga,
Balkan, dijelovi istočne Europe, na kraju je morao prihvatiti.
Prepoznaje da je najbolje što može
štititi britanske interese u najvećoj mogućoj mjeri.
Imao sam lijepe razgovore sa Starim medvjedom.
Što ga više vidim, više mi se sviđa. Siguran sam da žele surađivati.
PISMO CLEMENTINE, 1944.
Moram ostati u stalnom kontaktu s predsjednikom,
a ovo je osjetljiva strana.
1944.
AMERIKANCI PROTIV NACISTA
PROSINAC 1944. BITKA U ARDENIMA
Nijemci se sad povlače na zapadu.
SIJEČANJ 1945.
Crvena armija napada s istoka.
Postoji osjećaj da se nazire kraj.
Krajem 1944., tri saveznika shvaćaju da zbilja moraju raspraviti
zajedno, licem u lice, kraj rata.
Staljin odbija napustiti vlastite granice.
Užasava se letenja i napuštanja svoje sigurnosti
i spreman je sastati se unutar granica SSSR-a.
JALTA VELJAČA 1945.
Churchill i Roosevelt slažu se
da će se otići sastati s njime u SSSR.
Sovjetski je Savez prilično razoren
nakon velike borbe na istočnom bojištu,
i jedna od rijetkih lokacija koju mogu pronaći je Jalta na Crnom moru.
To je amblem samog Sovjetskog Saveza.
Na površini izgleda dobro, ali ako pogledaš izbliza,
vidi se da je drugačije od onog što se vidi izvana
i zbilja je katastrofa.
Palača je preplavljena stjenicama.
Stjenice su u krevetu Winstona Churchilla
i grizu mu stopala tijekom noći.
Churchill kaže da čak i da su deset godina tražili,
ne bi našli gore mjesto od Jalte.
Kasnije je naziva „Hadovom rivijerom”.
Ulazimo svijet nemjerljivog,
i u svakoj fazi isplivaju prilike za preispitivanje samog sebe.
DONJI DOM, 1945.
Sjene se produžuju na Jalti.
Churchill je kasnije govorio o vjerovanju da Roosevelt blijedi.
FDR je uspio osvojiti dosad neviđeni četvrti mandat
na izborima 1944., ali nije dobro.
Ima kongestivno zatajenje srca u tom trenutku.
Churchill je u jednom trenu napisao
„Naše je prijateljstvo stijena na kojoj gradim nadu svijeta.”
Mislim da je postojao osjećaj konačnosti,
osjećaj da ova duga drama bliži kraju.
Roosevelt želi, razumljivo, spasiti što više američkih života
dovodeći Sovjetski Savez u borbu protiv Japana.
Još ne zna hoće li atomska bomba biti opcija.
Još rade na njoj i nisu je testirali.
Rooseveltu je nevjerojatno važno stvaranje Ujedinjenih naroda.
FDR toliko želi da ovo uspije, zaveo se pomišlju
da će Staljin održati svoja obećanja jer je to toliko žarko želio.
Churchill je vjerovao da samo on ima nužni genij
da dogovori poslijeratni svijet.
FDR je bio zabrinjavajuće naivan i liberalan.
Znao je da FDR ne voli Britansko Carstvo
pa nije mogao riskirati da on bude arhitekt poslijeratnog svijeta.
Churchill želi da Roosevelt bude oštriji prema Staljinu,
ali ne može to realizirati.
SSSR se odlučuje pridružiti Ujedinjenim narodima.
SSSR odlučuje da će zaratiti s Japanom nakon završetka rata u Europi.
I opraštaju se uz Staljinovo obećanje
za slobodu i neovisnost Poljske.
No činjenica je bila da je Staljin lagao.
Britanija je ušla u rat 1939. da zaštiti Poljsku od strane okupacije.
Zato je Britanija bila u ovom strašnom ratu.
I kraj je rata, a Staljin je praktički okupirao Poljsku?
To je Churchillova noćna mora.
PISMO CLEMENTINE, 1945.
Zgražam se nad bijedom cijelog svijeta
i sve se više bojim
da će nastati nove muke iz onih koje završavamo.
Winston Churchill napisao je FDR-u više od tisuću pisama i telegrama,
a Franklin Roosevelt je, naposljetku, napisao možda gotovo 800.
Churchill je definitivno udvarač u vezi.
G. predsjedniče, mir s Njemačkom i Japanom pod našim uvjetima
neće nam donijeti mnogo odmora.
Ostat će rastrgan, otrcan i gladan svijet koji ćemo morati podići na noge.
A što će ujak Joe ili njegov nasljednik reći
na način koji obojica želimo?
Dolazi do razdvajanja, zahlađenja.
Više su kao stari bračni par koji međusobno poznaju slabosti,
ali ne mogu zamisliti život jedan bez drugoga.
1945.
SAVEZNIČKE VOJSKE ULAZE U NJEMAČKU S DVIJE STRANE
CRVENI ZAPOČINJU KONAČNU BITKU ZA BERLIN
1945.
12. TRAVNJA 1945.
Cijelom slobodnom svijetu,
stiže zapanjujuća vijest da je Franklin Roosevelt mrtav.
Kad sam primio ovu vijest rano ujutro na petak 13.…
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
…osjećao sam se kao da me netko udario.
Kad je stigla vijest da je FDR umro,
Churchill je održao izvanredan govor u Donjem domu,
shvaćajući da je prijateljstvo bilo nesavršeno,
da je bilo i osobno i političko.
Moj odnos s ovom sjajnom ličnosti
odigrao je tako veliku ulogu u dugim, strašnim godinama naše suradnje.
Sad im je došao kraj…
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
…i bio sam preplavljen osjećajem dubokog i nenadoknadivog gubitka.
Churchill je jednom rekao,
„Meni je Franklin Roosevelt bio kao otvaranje boce pjenušca.”
Roosevelt je pisao Churchillu, „Zabavno je biti u istom desetljeću s tobom.”
Imali smo sreće što su bili ondje kad je došla kriza.
Hitler je donio konačnu odluku ostati u Berlinu do kraja.
Prijestolnicu su uskoro potpuno okružili Rusi,
a Führer je izgubio svu moć kontrole događa.
Preostalo mu je organizirati vlastitu smrt među ruševinama grada.
Upucao se u usta.
Moram priznati, mislim da je bilo ispravno da je tako umro.
HITLER JE MRTAV
Nemam posebnu izjavu
o ratnoj situaciji u Europi,
osim što je svakako više zadovoljavajuća
nego u ovo doba prije pet godina.
OSMOG SVIBNJA 1945.
Jučer ujutro u dva sata i 41 minutu,
predstavnik njemačkog vrhovnog zapovjedništva
potpisao je akt bezuvjetne predaje.
Njemački je rat, dakle, na kraju.
POBJEDA NAD NJEMAČKOM 1945.
Živjela borba za slobodu.
Bože čuvaj Kralja.
U času nadmoćne pobjede, bio sam i više nego svjestan…
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
…teškoća i opasnosti koje su pred nama.
Ali barem ovdje,
mogao je postojati kratak trenutak za radost.
U noći Dana pobjede u Europi,
bio je sam u ulici Downing 10,
jer je Clementine bila u Rusiji u službenom posjetu.
I večerao je,
a onda je otišao u vrt i šetao s mačkom Smokyjem.
Mislim da je izvanredno da je te noći bio sam
kad je sav njegov rad urodio plodom.
SEDMI SVIBNJA 1945. NJEMAČKA SE PREDAJE
Ako se Rusi ikad uvjere da ih se bojimo
i da nas se može natjerati na pokornost, onda bih trebao očajavati…
SRPANJ 1945. POSTDAMSKA KONFERENCIJA
…zbog odnosa s njima.
Jasno je da će razumijevanje poslijeratnog poretka
biti drugačije za UK i SAD.
Amerikanci još nisu pobijedili Japan.
Imaju velike ciljeve ondje.
Ne dijele Churchillov užas
u vezi komunističke vladavine u istočnoj Europi.
Churchill je bio toliko uplašen
da Staljin možda neće stati na crtama razgraničenja
koje su dogovorili s Rusima
i da će možda nastaviti,
jer je bilo toliko vojnika u Crvenoj armiji.
Zgrožen je Staljinom.
Vidi distopijski poslijeratni svijet
gdje možda misli da se rat može nastaviti,
i da može doći do rata između zapadnih Saveznika i SSSR-a.
Želim plan za provođenje sporazuma iz Jalte,
dati Poljskoj priliku za samoupravu.
Ne možemo sami protiv Rusa. Brojčano ih je više.
Prije nego što Amerika ode, moramo preuzeti inicijativu.
Mislite, napasti Sovjete?
-To je nezamislivo. -Osim što sam to pomislio.
Želim plan za sve slučajeve.
Prije nego što bude prekasno.
Churchillu je ponuđen ludi plan, operacija Nezamislivo,
u kojem bi Wehrmachtu, njemačkoj vojsci,
mogli ponovno izdati njihovo oružje, nakon poraza,
i okrenuli ih da napadnu sovjetsku vojsku.
Potpuno sulud plan koji nije proveden.
Ali to pokazuje u kakvom je stanju bio, mentalno, emocionalno.
Moramo se uvjeriti
da časne svrhe zbog kojih smo ušli u rat
nisu zanemarene,
i da riječima „sloboda”, „demokracija” i „oslobođenje”
nije iskrivljeno pravo značenje.
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
Ne bi imalo smisla kažnjavati hitlerovce za njihove zločine
ako totalitarne ili policijske vlade zauzmu mjesto njemačkih osvajača.
Kako je rat odmicao,
Churchill je bio pun misli i ideja
o tome kako će poslijeratni svijet izgledati.
Ali mora se boriti na izborima.
Churchillovi koalicijski partneri laburisti, kažu,
„Više ne želimo biti u koaliciji s vama.”
„Znate što? Želimo moć.
Rat je dobiven, bravo, odigrali ste ključnu ulogu,
ali imamo viziju za budućnost i niste dio toga.”
Ako ste mislili da vam je dosta mene
i da me se treba riješiti,
kažem vam, prihvatio bih to dostojanstveno.
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
Ali moram vas upozoriti,
morate biti spremni za daljnje žrtve za velike ciljeve.
Zašto ne slikaš?
Sigurno zaslužuješ malo opuštanja.
Opuštam se.
Samo kad to činim, misli me stalno prekidaju.
Dobio si rat.
Jesam.
Ali sad kad je u Europi sve gotovo,
moja je dužnost raspisati opće izbore, na kojima možda neću pobijediti.
Vidio si kako te ljudi obožavaju.
Ne bi li trebao jahati na valu pobjede?
Da, trebao bih.
U tom slučaju… Slikaj.
Izbori 1945. izbori su koji su odgođeni
zbog ratnih potreba,
i trebat će vremena kako bi se izbori proveli
kad je toliko vojnika raštrkano diljem svijeta.
Nije vrijeme za sitničarenje
i glupiranje sa slabim vladama.
Laburisti su imali jedan od najboljih slogana.
Rekli su, „Navijajte za Churchilla, glasajte za laburiste.”
Slavimo Churchilla, slavimo pobjedu,
izbavljenje, spas ove zemlje,
ali mi ćemo je voditi prema naprijed.
Mogao je ostati iznad političke borbe.
Mogao se predstaviti kao kandidat nacionalnog jedinstva
koji je vodio koalicijsku vladu.
Umjesto toga, on lansira pravu oštru kampanju
protiv laburista.
Vanjska politika…
Govori neke gluposti. Ide na predizborne skupove.
Kaže da će Laburisti uvesti neku vrstu Gestapa, tajne policije.
Odjednom smo opet u jarku. Opet je stranačka politika,
a britanskom se narodu to ne sviđa.
CHURCHILL IZVIŽDAN PRI KRAJU BRITANSKE KAMPANJE
Nakon glasanja, g. Churchill je otišao slikati na jugu Francuske.
Vodio je napornu kampanju
i otišao je na zasluženi odmor
prije sastanka s predsjednikom Trumanom i maršalom Staljinom.
Dok glasački listići još stižu iz svih krajeva svijeta,
Churchill ide u Potsdam
na posljednju konferenciju o Drugom svjetskom ratu.
Potsdamska konferencija službeno započinje 17. srpnja.
A 16. srpnja, u divljini Novog Meksika,
svijet ulazi u nuklearno doba
kad Sjedinjene Države uspješno testiraju napravu s plutonijem,
koja ima nevjerojatnu moć i destruktivan potencijal.
Predsjednik Truman je u Potsdamu, čeka početak konferencije.
Ta je vijest proslijeđena predsjedniku Trumanu,
koji je na poziciji tek par mjeseci.
Churchill je rekao Trumanu, „Javi mi je li promašaj ili pogodak.”
A Truman samo pošalje poruku, „Pogodak”.
Churchill je shvatio da će ovo biti presudni trenutak u ratu.
Rat na Pacifiku nastavlja se
i sad svi počinju prepoznavati
da će invazija kopnenog Japana biti nevjerojatno skupa.
Churchill misli da će biti milijun i pol žrtava,
milijun iz SAD-a, pola milijuna iz Commonwealtha.
Projekt Manhattan ostvario se.
Postoje svakakve moralne odluke koje treba donijeti,
a sad imamo atomsku bombu.
Dio nuklearnog sporazuma jest da prije aktivacije nuklearnog oružja,
Churchill također mora dati dopuštenje.
Churchill kasnije kaže
da je njegov pristanak bio jednoglasan, nekvalificiran i automatski.
Vjerovao je da treba iskoristiti oružje da skrate rat
i spriječe užasno skupu invaziju Japana.
Mislim da je Churchillu važno iz mnogo razloga,
da postavi tu zastavu.
Ovo je bomba koju pokreće sama energija
koja pokreće i zvijezde da pulsiraju.
Želi biti dio ovoga.
Ovo ne može biti američka stvar i zato rado pristaje.
Churchill mora napustiti Potsdam jer je konačan rezultat spreman,
i tako leti kući da sazna rezultate izbora.
Odjednom sam se probudio s oštrim ubodom gotovo fizičke boli.
Dotad podsvjesno uvjerenje da smo pobijeđeni
izbilo je i zavladalo mojim umom.
Sav pritisak velikih događaja oko i protiv kojih
toliko sam dugo mentalno održavao brzinu leta prestao bi
i ja bih pao.
Konzervativci, 180.
Laburisti, 364.
Na kraju, narod odlučuje tko će njime vladati.
I dokazao je to.
Pogledajte ga.
Uspijeva upravljati zemljom do pobjede, do spasenja,
u Drugom svjetskom ratu.
A onda, odjednom, 1945., dobiva pedalu, u prvoj klasi.
Mora da je bilo poput šamara
kad je saznao rezultate.
Moja je majka bila oblivena suzama,
a jedini koji nije zaplakao nijednom bio je Churchill
koji je rekao, „Narod je rekao svoje.”
Velika pobjeda laburista
pokazuje da je zemlja spremna…
PREMIJER, LABURISTIČKA STRANKA
…za novu politiku s novim uvjetima u svijetu.
Nakon pet i pol godina rata i nevolja,
ljudi žele državnu zdravstvenu službu, žele obnovu, rekonstrukciju.
Ali, naravno, nije izgubio svoj dar govora, čak ni u porazu.
Clementine mu je rekla, „Možda je to prikriveni blagoslov.”
A on je rekao, „Vrlo je dobro prikriven.”
Britanska javnost doživljavala ga je drugačije tijekom rata,
kad je takvo državničko i uzvišeno jednoumlje
bilo korisno u mobiliziranju i nadahnuću ljudi
u vrijeme velikog izazova i tame,
naspram mira.
Da je bio popularan kao što je sad u nacionalnoj mašti,
teško je zamisliti da bi mogao izgubiti izbore u ijednoj stranci,
jer smo od njega stvorili takvu ikonu
i učinili ga jedinstvenim junakom.
Moć oblikovanja budućnosti bio bi mi uskraćen.
Znanje i iskustvo koje sam prikupio,
autoritet i dobru volju koje sam pridobio u toliko zemalja,
nestali bi.
Gubi moć,
ali netom prije njegovog povratka da čuje rezultate,
objavljuje se Potsdamska deklaracija.
Poziva Japan na bezuvjetnu predaju, a u protivnom…
Što je bio barut? Trivijalan.
Što je bio elektricitet? Besmislen.
REČENO HENRYJU STIMSONU, 1945.
Ova je atomska bomba drugi dolazak u gnjevu.
HIROŠIMA ŠESTI KOLOVOZA 1945.
NAGASAKI DEVETI KOLOVOZA 1945.
POBJEDA! JAPAN ODUSTAJE
Bomba je donijela mir,
ali samo ljudi mogu održati taj mir.
I odsad,
održavat će ga pod prijetnjom
koja prijeti opstanku ne samo civilizacije,
već i samog čovječanstva.
Iz života dugog i raznolikog iskustva,
najvredniji savjet koji vam mogu dati
jest znati kako zapovijedati trenutkom koji ostaje.
Netko poput Winstona Churchilla ne može se povući iz središta svega
i posvetiti se tihom slikanju…
To je bio dio njegova života.
Nije htio da mu to bude čitav život,
i nikad se nije namjeravao umiroviti.
Ne može sjediti mirno.
On je uvijek bio u žurbi da stigne nekamo drugamo.
OŽUJAK 1946.
Dobio je poziv da govori
na fakultetu Westminster u Missouriju,
državi američkog predsjednika Harryja Trumana.
Vlak za Jefferson City bit će spreman za ukrcaj.
Dovoljno vremena da sredim ovu gospodu onako kako zaslužuju.
Uzet ću tri.
Jedan za mene.
Znate, dečki, ako se opet rodim,
postoji jedna zemlja u kojoj želim biti građanin,
u kojoj čovjek zna da ima neograničenu budućnost.
Gdje je to, g. Churchill?
SAD. Premda osuđujem neke vaše običaje.
A koji bi to bili?
Kao prvo, prestanete piti uz jelo.
Pratim.
Boja. Tref.
O čemu ćete govoriti, gospodine?
Nisam znao da je ovo službena igra.
Govorit ću o jadnoj sferi utjecaja Sovjetskog Saveza.
Kako je očvrsnula u neprobojnu barijeru,
i zarobila milijune ugnjetavanjem.
Rusi su nam bili saveznici.
Nazvat će vas ratnim huškačem.
Neće biti prvi put.
Ali vidite, gospodo,
već sam igrao ovu ruku.
Bio sam u pravu 1938.…
I sada sam u pravu.
FULTON, MISSOURI PETOG OŽUJKA 1946.
Iz Stettina na Baltiku
do Trsta na Jadranu,
spustila se željezna zavjesa diljem kontinenta.
Uvijek je bio antikomunist.
Pokušava podsjetiti publiku na sve što misli da nas spaja,
sloboda, demokracija, sloboda govora,
koji su sad ugroženi u ovoj sferi kojom dominiraju sovjeti.
Ono što danas moramo razmotriti
dok ima vremena,
jest uspostavljanje uvjeta slobode i demokracije
što je brže moguće u svim zemljama.
Održao je veliki govor Željezne zavjese,
koji je zapravo „Dobro protiv zla.”
I ta moralna jasnoća uznemiri ljude.
Naravno, opet su ga napali da je ratni huškač,
kao što je bilo 1930-ih.
Naše teškoće i opasnosti neće biti uklonjene
ako zatvorimo oči pred njima.
Ovaj govor predviđa što će se dogoditi,
željezna zavjesa će se spustiti diljem Europe,
i započinje Hladni rat.
24. LISTOPADA 1945. UJEDINJENI NARODI
PRIJETNJA ŽELJEZNE ZAVJESE
SOVJETSKA RUSIJA IMA ATOMSKU BOMBU
29. KOLOVOZA 1949. SOVJETI SU TESTIRALI ATOMSKU BOMBU
Toliko je često dokazano bio u krivu u ranoj karijeri,
ali dvaput je imao pravo
u vezi tiranije nacizma, a zatim i sovjetskog komunizma.
Mnogi kažu da sam se trebao umiroviti nakon rata
i postati nekakav stariji državnik.
REČENO R.V.JONESU, 1946.
Ali kako bih mogao?
Borim se cijeli život i ne mogu sad odustati od borbe.
Ta potreba da vodi na međunarodnoj sceni
još je bila ondje.
Stvarno ne želi pustiti.
G. Churchill, druga scena.
Dame i gospodo…
SNIMKE IZ KAMPANJE 1950.
…glas koji ćete dati 23. veljače
od velike je važnosti za vašu budućnost.
-Rez. -Nije li bilo bolje?
Mi smo rijetki odabrani.
Ne sjećam se.
Imam jedno od najboljih pamćenja.
Znam, gospodine, u redu je.
Bez brige. Pogledajte kameru i ispočetka.
Mi smo rijetki odabrani.
Svi ćete vi biti prokleti.
Za vas nema mjesta na nebu.
Ne može biti gužva u raju.
Mislio sam da utišavaš jutrošnje citate.
Moraš učiniti što možeš s tim.
Jedan od problema demokracije, ljudima dojadiš.
A ovdje je tip koji je vodio Englesku kroz brutalno razdoblje,
a onda je izbačen,
i onda se vrati da opet bude premijer.
To je nevjerojatna priča o povratku.
Nakon šest godina laburističke vlade, konzervativci pobjeđuju.
Winston Spencer Churchill, svjetski državnik, vraća se na vlast.
U predvorju britanskog Donjeg doma
stoji ogromni brončani kip Churchilla,
a navika je mnogih članova parlamenta
dotaknuti mu cipelu za sreću.
Sve nas podsjeća na njegovu prisutnost na dnevnoj bazi.
Uvijek je imao stav da se do povijesti dolazi
tako da je ispišeš sam.
I upustio se u to.
FDR je mrtav.
Staljin baš i ne vodi dnevnik.
A Hitler je mrtav.
Churchill odmah preuzima priču
i on je onaj koji oblikuje kako vidimo Drugi svjetski rat,
što je položaj goleme moći.
Koristeći tu moć,
generacije povjesničara, stoga i javnosti,
gledaju Drugi svjetski rat i sve što se dogodilo
kroz njegov objektiv.
Drugi svjetski rat donosi kraj Carstva u svojoj inkarnaciji.
ROĐENA JE NEOVISNA INDIJA
Ljudi zahtijevaju slobodu i nacionalizam.
Churchill vjeruje da će Britanija i Amerika odlučiti
kamo ide svijet.
Amerika zapravo uspostavlja drukčiji oblik carstva,
usmjeren na ekonomsku, a ne političku kontrolu.
A to se Churchillu ne sviđa.
Zbog imperijalizma,
nikad se nije pomirio s činjenicom da Carstva nema.
Churchill je apsolutno ključna osoba
u razumijevanju te slike britanstva koja je stvorena
kako bi se generacije Britanaca osjećale dobro.
Ne kao osoba sa svojom kompleksnošću i manama,
već kao simbol pobjede, jačanja statusa quo,
kontinuiteta, tradicije, klasnih sustava.
Svijet ponekad žudi za snažnim vođama,
a Churchill je bio snažan vođa
koji nikad nije zaboravio ljepotu slobode i važnost demokracije.
Da parafraziram Walta Whitmana,
„Kao Amerika, Churchill sadrži mnoštvo.”
Mislim da je moguće biti vođa koji je postigao nešto izvanredno,
koji je legitimno pomogao spasiti svijet od nečeg istinski zlog,
i istovremeno je donosio stravične odluke
i zastupao stavove koje smatramo užasnima.
Možemo reći sve ovo. Sve može biti istinito.
I ne znači da moramo srušiti njegov kip,
možda znači da ih trebamo postaviti još da potpunije ispričamo priču.
Upornost, odlučnost,
rječitost, duhovitost, poriv, svrha.
U tom smislu,
Britanci vide u njegovoj slici
sliku onog najboljeg u sebi.
Fizički hrabar,
moralno hrabar,
pun uvida i predviđanja.
Smiješan do mjere
da još uvijek može nasmijati ljude 60 godina nakon smrti.
Portret je izvanredan primjer moderne umjetnosti.
I odlučan duh, vrlo rijetko viđen u ljudskoj povijesti.
Churchill bi nas trebao nadahnuti,
ne zato što je junak, nego zato što je čovjek.
Možda će svanuti dan kad poštena igra…
DONJI DOM, 1955.
…ljubav prema bližnjima, poštovanje pravde i slobode
omogućit će izmučenim generacijama da iskorače spokojni i pobjedonosni
iz odvratne epohe u kojoj moramo boraviti.
Kad sam bila mala, živjeli smo u Chartwellu.
Moj je brat potrčao niz hodnik
u svetište djedove radne sobe,
gdje nitko od nas nije smio ići.
Pitao je, „Djede, je li istina da si ti najveći živući Englez?”
A on je rekao, „Da, bježi sad.”
Iako je bio veliki domoljub,
ponekad bombastičan vjernik u Britansko Carstvo,
bio je i liberal.
Vjerovao je u napredak. Vjerovao je u slobodu i mogućnosti.
Mislim da je danas važniji nego ikad
jer su vrijednosti u koje je vjerovao ozbiljno ugrožene
i moraju prevladati.
U ratu, odlučnost.
DRUGI SVJETSKI RAT: TRIJUMF I TRAGEDIJA
U porazu, prkos.
U pobjedi, velikodušnost.
U miru, dobronamjernost.
Prijevod titlova: Ivana Kužić Arbanas