ARCHIVNÍ ZÁBĚRY JSOU SKUTEČNÉ A POCHÁZÍ Z II. SVĚTOVÉ VÁLKY.
JSOU ZRESTAUROVANÉ DÍKY DIGITÁLNÍM TECHNOLOGIÍM.
22. ČERVNA FRANCIE KAPITULUJE
7. ZÁŘÍ ZAČÍNÁ BLITZ PROTI LONDÝNU
BOMBARDOVÁNÍ LONDÝNA
7. PROSINCE ÚTOK NA PEARL HARBOR
JAPONCI NAPADLI USA
5. ČERVNA 1944
Jste krví…
Už jste na pláži? Přepínám.
Winstone?
Nepůjdeš si lehnout?
Winstone?
Uvědomuješ si, že než se probudíš…
tak 20 000 našich mladých mužů…
přijde o život?
CHURCHILL A VÁLKA
Nikdy se nevzdáme.
Zahájení operace Overlord bylo největší událostí a úkolem na světě.
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: KRUH SE UZAVÍRÁ
Hrozná cena, co jsme museli zaplatit lidskými životy a krví
za velké ofenzívy první světové války,
byla vyryta v mé paměti.
Churchilla pronásledovalo Gallipoli.
Celé to bylo fiasko.
S tím, jak se Operace Overlord, vylodění v den D, přibližovala,
Churchill se začal bát, že dojde k masakru
a že se rozhodl pro něco, co skončí katastrofou.
Pokud měl Overlord uspět, musel být proveden s ohromující silou.
POBŘEŽÍ FRANCIE
Ale bez ohledu na to, jak silně se bouře opře do našich pevností,
bitva nakonec i přes ďábelskost našich nepřátel skončí
největším vítězstvím Německé říše.
Německo stále dominovalo evropskému kontinentu.
Británie, Amerika a jejich spojenci
se musí vklínit do pobřeží Evropy a začít osvobozovat západní Evropu.
ANGLIE KVĚTEN 1944
Z jižní Anglie se stal rozlehlý vojenský tábor…
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: KRUH SE UZAVÍRÁ
…plný mužů vycvičených a připravených
k boji s Němci na druhé straně průlivu.
Churchill se vždycky chtěl v plné síle vrátit do pevninské Evropy,
ale nechtěl to uspěchat
a chtěl to podniknout,
jedině až si bude stoprocentně jistý úspěchem.
Nemohl to jen tak risknout, protože Němci by pak mohli vyhrát.
Otázkou bylo, jestli je to tak důležité, že za to stojí obětovat životy?
A Winston Churchill dospěl k závěru, že ano.
Nepřítel musel vědět, že se připravuje velká invaze.
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: KRUH SE UZAVÍRÁ
Museli jsme utajit místo a čas útoku
a přesvědčit je, že se vylodíme někde jinde a v jinou dobu.
Existovalo jen několik možností. Calais je logická volba.
Je Anglii nejblíž,
takže tam vylodění Němci určitě očekávali.
Ale nakonec si vybrali Normandii.
Měli tam větší šance dostat se na břeh, protože obrana Calais byla ohromná.
V době války je pravda tak drahocenná,
že ji vždy musí chránit zástup lží.
Vymysleli klamný plán s názvem Operace Bodyguard.
Chtěli je zmást ohledně místa útoku, aby tam nevytvořili obranu.
Churchill měl tak aktivní mysl.
Velmi si užíval intriky v těchto různých plánech.
Britští dvojití agenti podávali Němcům různé nesmysly
a snažili se je přesvědčit o tom, kde a kdy se invaze uskuteční.
Nejlepší americký generál, Patton, čekal v jihovýchodní Anglii
s naprosto falešnou armádní jednotkou.
Byly tam samé nafukovací tanky a letadla z balzového dřeva.
Použili jsme simulované shromažďování vojáků, flotily falešných lodí…
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: KRUH SE UZAVÍRÁ
…a zvýšenou komunikační aktivitu.
Generál Eisenhower velel invazi do Normandie.
Velel i vylodění v severní Africe.
Byl také vrchním velitelem invaze na Sicílii,
takže už zažil dvě vylodění.
Z Eisenhowerovy perspektivy
potřebovali Británii jako odrazový můstek pro osvobození Evropy,
takže Churchill musel vycházet s Eisenhowerem
a Eisenhower zase s ním.
Politici a armáda museli spolupracovat.
Určitě mezi nimi bylo napětí.
Churchill se považoval za vojevůdce,
ale tuhle operaci neřídil.
Dalo by se říct, že v tuto chvíli už svoji roli sehrál.
Eisenhower se v jistém smyslu snažil Churchilla řídit.
A to je něco, co nikdo neumí.
Udržet si osobnost, jako byl Churchill, na uzdě nebylo snadné.
„Rozhodli jsme, pane premiére, tak teď se pustíme do plánování.“
Měl jsem pocit, že jsme v jednom z vrcholů války.
Jak se blížil den D, napětí rostlo.
Eisenhower vyhrožoval rezignací,
aby si pojistil, že ho Roosevelt bude podporovat
a nenechá se přemluvit k plánům Churchilla.
Roosevelt poslouchal Eisenhowera
a Winston Churchill musel poslouchat Franklina Delano Roosevelta.
V tu chvíli tak Američané měli otěže v rukách.
Británie už nebyla ve válce hlavním strategickým partnerem
a Amerika začala o všem víc a víc rozhodovat.
Na začátku války by se dalo říct,
že Roosevelt k Churchillovi vzhlížel.
Byl to někdo, kdo se postavil Hitlerovi
a velmi se proslavil.
Ale obrovská síla americké armády
způsobila, že se z Churchilla stal slabší partner.
Když ve velkém utajení plánovali den D,
Churchill říkal, že u toho chce být.
Muž, který se musí podílet na vykonávání závažných rozhodnutí války,
se potřebuje odreagovat dobrodružstvím.
A možná potřebuje i útěchu v tom, že když tolik jiných pošle na smrt,
může na sebe alespoň trochu vzít stejné riziko.
To, že vždycky chtěl být co nejblíž místu dění,
mu zůstalo celý život.
Měl to tak už od mládí. Miloval bitvu.
Nerada to říkám, ale měl rád bojiště.
Na ten nával adrenalinu při událostech v Jižní Africe
asi nikdy nezapomněl.
6. ČERVNA 1944 RÁNO V DEN D
Měl bych tam být.
Měl bych teď být na lodi, když zahajují odstřelování.
Největší invaze v dějinách lidstva a já jsem uvězněn tady.
Za všechno může král.
Obávám se, že souhlasím s králem.
Země nedopustí, abys v bitvě přišel o život kvůli zbloudilé bombě.
- I tak je to s tebou těžké. - Nemá do toho zasahovat.
Nebyl to jen on. Eisenhower tě tam taky nechtěl.
Ale král to celé zpečetil, ne?
Mám právo tam být, pokud bych chtěl,
ale věděl, že nemám srdce odmítnout královskou žádost.
Jestli to pro tebe něco znamená,
tak já jsem ráda, že nejsi na křižníku pod palbou.
Co když to všechno selže?
Co když jsme se přepočítali a nedostaneme se na břeh?
Co když se budeme měsíce trápit na plážích jako na Gallipoli?
- Musím tam být. - Vážně, Winstone? Kvůli čemu?
Budeš divák.
Lidé tě potřebují tady.
Mají tam své syny, manžele a otce.
Kdo k nim promluví, když ne ty?
Ty máš odpověď na všechno.
Předpokládám, že v tomhle nehodláš odplout do Francie.
Mohl bych, kdybych chtěl.
Děkuju.
Jdu do velící místnosti. Mohli by tam něco vědět.
Umíte si představit, že to poslední, co generál Eisenhower chtěl,
bylo, aby to celé v ohrožení sledoval ministr Anglie.
Proběhla intenzivní korespondence mezi ním a králem Jiřím VI.,
který musel využít svého postavení
a Churchill se mu musel podvolit.
DEN D 6. ČERVNA 1944
Šestý červen 1944 byl nejdůležitějším dnem 20. století.
Demokracie visela na vlásku.
Přidáváme se k jednotce Catskill…
Co se týče takových operací, Churchill měl svoji minulost.
Když se to pokazí, k druhému pokusu hodně dlouho nedojde.
Možné je všechno.
Dělal si starosti, co když „britské a americké mládí utone
a zemře v mělčinách francouzského pobřeží
a zbarví vlny do červena svou mladistvou krví.“
Bitva, která nyní začala,
bude nabírat na intenzitě a rozsahu po mnoho nadcházejících týdnů
a já se nebudu pokoušet spekulovat o jejím průběhu.
INVAZE EVROPY ZAČALA
Vylodění ve Francii, o kterém všichni věděli,
v lidech vzbudilo velké vzrušení.
Došlo k obrovským náletům.
Koncentrovala se tam obrovská námořní palebná síla.
Vojáci byli vycvičení.
Udělalo se vše pro to, aby měl den D co největší šanci na úspěch.
Díky klamným operacím
Němci nevěděli, kdy a kde invaze proběhne a byli zmatení.
Spojencům se podařilo vybudovat si předmostí,
než nacisté plně zareagovali.
Předpokládali, že na plážích utrpí značné ztráty.
Ale i přes zuřivé boje, hlavně na pláži Omaha, kde se vylodili Američané,
se celé vylodění povedlo.
Spojenci zde seskupili své síly a poté vyrazili do útoku.
Den D byl úžasným úspěchem.
Dnes považujeme úspěch během dne D za samozřejmost.
Ale neúspěch v Normandii v roce 1944
mohl válku značně prodloužit
a mohl to být i konec pro administrativy Roosevelta a Churchilla.
Krátce po invazi Normandie se tam Winston Churchill vydal.
Churchill chtěl být jako vždy v centru dění.
Nemohl se držet v povzdálí.
Šel pogratulovat všem, co se na vylodění podíleli,
včetně hlavního britského velitele, generála Montgomeryho.
Montgomery nebyl mužem bez ega,
ale myslím, že Churchill moc nebral v potaz
ego lidí s nižším postavením.
Churchill prý nabídl Montgomerymu drink,
ale Montgomery byl abstinent a řekl: „Nepiju a nekouřím. Jsem na 100 % fit.“
Churchill se nenechal překonat a říká: „Piju a kouřím. Jsem na 200 % fit.“
Ten krátký rozhovor ukazuje
bojovný a soutěživý charakter Winstona Churchilla.
6. ČERVNA 1944
SPOJENCI POKRAČUJÍ DO VNITROZEMÍ FRANCIE
AMERIČANÉ POSTUPUJÍ K PAŘÍŽI SMYČKA SE STAHUJE
25. SRPNA 1944
Paříž je osvobozena.
Lidé v Paříži vyšli do ulic potkat své osvoboditele.
Velmi rychle v západní Evropě bojovalo víc Američanů než Britů.
Díky tomu se Churchill cítil trošku odstrčený.
S Američany jsem se nepohodl jen tehdy…
DOPIS CLEMENTINE, 1945
…když nám nedali příležitost vybojovat si kousek slávy i pro nás.
Vždycky jsem chtěl, abychom si byli rovni,
ale jak toho můžete dosáhnout s tak mocným národem,
co má téměř třikrát větší populaci?
Kdo všemu velí tak nějak rozhoduje to, kdo nejsilnější.
A Dwight Eisenhower byl generálem,
který měl na starost osvobození Evropy od Hitlera.
Asi proto, že jsme byli tím nejsilnějším zápasníkem v ringu.
Když Spojenci začali osvobozovat Evropu v roce 1944,
Winston Churchill se dozvěděl o Osvětimi.
A to díky ministerstvu zahraničí
a několika polským uprchlíkům, kteří přinesli zprávy na Západ.
Od premiéra ministrovi zahraničí.
DOPIS ANTHONYMU EDENOVI, 1944
Není pochyb o tom, že tohle je
ten největší a nejstrašnější zločin
v celých dějinách světa.
A byl proveden mašinérií, co stvořila věda.
Měli bychom provést veřejné prohlášení,
aby byl kdokoli, kdo je s tím spojený, dopaden a usmrcen.
Mnoho lidí Churchilla kritizovalo, že neudělal víc,
když začalo být jasné,
že koncentrační tábory nebyly jen nedůstojná místa
k ponižování a otrocké práci,
ale k vyhlazování a průmyslovému vraždění.
Informace se objevovaly už od počátku čtyřicátých let.
Problémem bylo, co s tím dělat.
Mnoho lidí navrhlo bombardování koncentračních táborů
s cílem osvobodit vězně.
Churchill řekl Anthonymu Edenovi, ministrovi zahraničí:
„Zkuste u letectva cokoli vyjednat a v případě potřeby mě zavolejte.“
Takže to byla priorita.
Otázkou ale byla přesnost. Lze bombardovat plynové komory?
Co když by zasáhli baráky s židovskými vězni a zabili by je?
Nejlepší způsob, jak ukončit holokaust,
bylo co nejdřív vyhrát válku.
To byl hlavní argument.
Je to jedno z těch těžkých morálních rozhodnutí během války,
o kterém můžeme pochybovat i teď.
VÝCHODNÍ FRONTA
V roce 1944 hodně mluvíme o dni D.
Zapomíná se ale, že Sovětský svaz ve stejnou dobu na východní frontě zahájil
největší útok v historii válčení.
Během měsíce
způsobili německé armádě ztrátu půl milionu vojáků.
Přicházeli z východu a Spojenci se vyloďovali na západě.
Sovětský svaz na východě nesmírně rychle postupoval.
Východní Evropa, Polsko a Balkán můžou padnout pod sovětskou kontrolu.
Kdo se dostane do Berlína a kolik území si po cestě zabere
zformuje poválečný svět.
Považuji za velmi důležité potřást si rukou s Rusy
co nejdál na východě.
Nenapadá mě žádný jiný okamžik,
kdy by mě břemeno války tížilo více než teď.
Churchill nikdy nechtěl být premiérem, co zažije
pád Britského impéria,
ale v podstatě musel zaprodat impérium, aby přežil
osamocený boj proti nacistům
a čekání na pomoc od zbytku světa.
Británie se stala druhořadou.
Kdysi nejmocnější říše na světě
se do jisté míry stávala ostrovem.
Měl v novém světě
stát Sovětský svaz proti Spojeným státům a my bychom byli jen malí hráči?
Taková realita se viktoriánskému imperialistovi těžko přijímala.
Vztah mezi Churchillem a Rooseveltem
se na podzim roku 1944 začal tříštit.
Churchill viděl, že rozhodnutí mezi sebou dělají dvě supervelmoci.
Stalin a Roosevelt.
„Nezapomeňte na mě“, říkal si Churchill.
A tak se po zbytek války neustále snažil
prosazovat svůj a britský názor o tom,
jak by měl vypadat poválečný svět.
MOSKVA ŘÍJEN 1944
Na podzim roku 1944 jel Churchill do Moskvy na osobní schůzku se Stalinem.
Myšlenka o sférách vlivu
byla něčím, nad čím Churchill hodně přemýšlel.
Je někde jasně definovaná britská sféra vlivu
a jinde zase čistě sovětská sféra vlivu?
Jsem vůdcem silného, neporaženého národa.
KONVERZACE S DE GAULLEM, 1944
Ale každé ráno, když se probudím,
tak nejdřív myslím na to, jak potěšit prezidenta Roosevelta,
a hned potom na to, jak si usmířit maršála Stalina.
Churchill to jednání vedl
bez Roosevelta nebo jiného oficiálního amerického zastoupení.
Věřil, že dějiny píšou velcí muži,
a viděl to tak, že to budou především ti, co se posadí kolem stolu
a nakreslí hranice.
Myslím si, že tyto podíly jsou spravedlivé a rozumné.
Souhlasíte?
Jsem s tím spokojen.
Děkuji, Josife.
Té čmáranici s procenty říkal Churchill „špinavý dokument“.
„Británie to bude mít pod kontrolou tady, a vy zase tady.“
Pro Churchilla to byl způsob, jak dát najevo,
že se po válce nestane slabým hráčem,
který by jen posluhoval Spojeným státům,
a že se nevzdá ambicí udržet Britské impérium silné.
Možná bychom to měli spálit.
Koneckonců tu rozhodujeme o osudech milionů lidí.
Ne. Nechte si to.
Říká se tomu „špinavý dokument“,
protože Churchill věděl, že by to neměl dělat.
Působilo to nesmírně cynicky
a místa jako Rumunsko a Bulharsko by byla z 80 % pod ruskou nadvládou.
Měl pocit, že zachránil Řecko.
O Řecku řekl: „Tento oharek jsem vyrval z ohně.“
Jako by ho zachránil před zkázou.
Ale bylo tam hodně míst
jako Balkán a části východní Evropy, kterých se musel nakonec vzdát.
Věděl, že to nejlepší, co může udělat,
je zajistit britské zájmy co nejvíc to jen půjde.
Se starým medvědem jsem si příjemně popovídal.
Čím víc ho vídám, tím víc se mi líbí. Určitě s námi chce spolupracovat.
DOPIS CLEMENTINE, 1944
Musím však prezidenta o všem informovat,
což je choulostivá záležitost.
AMÍCI ODRÁŽÍ NACISTY
PROSINEC 1944 BITVA V ARDENÁCH
Němci jsou teď na ústupu na západě.
LEDEN 1945
A z východu se na ně řítila Rudá armáda.
Začínalo to vypadat, že se asi blíží konec.
Ke konci roku 1944 si tři spojenci uvědomili, že musí osobně probrat,
co se bude dít, až válka skončí.
Stalin naprosto odmítal opustit své hranice.
Bál se létání a nechtěl nikam jet bez své ochranky,
takže souhlasil se schůzkou pouze na území Sovětského svazu.
Churchill a Roosevelt souhlasili,
že se s ním setkají v Sovětském svazu.
Sovětský svaz byl dost zničený
po těžkých bojích na východní frontě,
a tak vybrali Jaltu u Černého moře, což byla jedna z mála vhodných lokací.
Byla to krásná reprezentace samotného Sovětského svazu.
Na první pohled je vše v pořádku, ale podívejte se pozorněji
a zjistíte, že je vše úplně jinak, než se zdálo.
Skončilo to katastrofou.
Palác byl plný štěnic,
které měl v posteli i Winston Churchill
a v noci mu kousaly nohy.
Churchill řekl, že i kdyby hledali 10 let,
nenašli by nic horšího než Jaltu.
Později ji dokonce označil jako „Hádovu riviéru“.
Nyní vstupujeme do nevypočitatelného světa,
ve kterém každé rozhodnutí vzbuzuje pochyby.
DOLNÍ SNĚMOVNA, 1945
Nad Jaltou se začínají stahovat mračna.
Churchill později řekl, že viděl, jak Roosevelt chřadne.
FDR byl bezprecedentně zvolen do svého čtvrtého funkčního období
ve volbách v roce 1944, ale selhávalo mu zdraví.
V tuto chvíli už měl náběh na srdeční selhání.
Churchill jednou napsal:
„Naše přátelství je skála, na které stavím naději našeho světa.“
Myslím, že všichni tušili, že se blíží konec
a že tohle dlouhé drama už dlouho nepotrvá.
Roosevelt chtěl pochopitelně zachránit co nejvíc amerických životů tím,
že přesvědčí Sovětský svaz k boji s Japonskem.
Ještě nevěděl, jestli bude atomová bomba fungovat.
Pracovali na ni a ještě ji neotestovali.
Pro Roosevelta bylo také nesmírně důležité vytvoření Organizace spojených národů.
FDR tak moc chtěl, aby to vyšlo, že si možná namluvil,
že Stalin dodrží své sliby, protože mu na tom tak záleželo.
Churchill věřil, že jedině on má genialitu
k vyjednání poválečného světa.
FDR byl podle něj znepokojivě naivní a liberální.
Věděl, že FDR nemá Britské impérium v lásce,
takže Churchill nemohl riskovat, aby byl FDR architektem poválečného světa.
Churchill chtěl, aby byl Roosevelt vůči Stalinovi tvrdší,
ale toho se mu nepodařilo dosáhnout.
Sovětský svaz se rozhodl, že vstoupí do OSN
a také že půjde do války s Japonskem, jakmile skončí válka v Evropě.
A Stalin jim slíbil
svobodu a nezávislost Polska.
Faktem ale bylo, že Stalin lhal, až se prášilo.
Británie šla do války v roce 1939, aby ochránila Polsko před cizí okupací.
Proto se Británie ocitla v této hrozné válce.
Takže má skončit válka a Polsko prakticky okupuje Stalin?
To je pro Churchilla noční můra.
DOPIS CLEMENTINE, 1945
Utrpení celého světa mě děsí
a čím dál víc se bojím,
že z boje, který úspěšně ukončujeme, vzejdou boje nové.
Winston Churchill napsal Rooseveltovi přes tisíc dopisů a telegramů
a Franklin Roosevelt mu jich napsal skoro 800.
V tomto vztahu byl nápadníkem rozhodně Churchill.
Pane prezidente, mír s Německem a Japonskem podle našich podmínek
vám ani mně příliš klidu nepřinese.
Budeme muset postavit na nohy roztrhaný, poničený a hladový svět.
A co nám řekne strejda Josif a jeho nástupci na to,
jak bychom to my dva chtěli udělat?
Docházelo k odcizování a ochlazování vztahů.
Jsou spíš jako starší manželé, kteří znají slabiny toho druhého,
ale neumí si představit žít jeden bez druhého.
SPOJENCI Z OBOU STRAN VSTUPUJÍ DO NĚMECKA
RUDÁ ARMÁDA ZAHAJUJE KONEČNOU BITVU O BERLÍN
12. DUBNA 1945
Celý svobodný svět
šokovala zpráva o úmrtí Franklina Roosevelta.
Když jsem tu zprávu obdržel v ranních hodinách v pátek třináctého…
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: TRIUMF A TRAGÉDIE
…měl jsem pocit, jako by mě někdo tvrdě udeřil.
Když přišla zpráva o úmrtí FDR,
Churchill pronesl mimořádnou smuteční řeč v Dolní sněmovně.
Chápal, že jejich přátelství nebylo dokonalé,
protože bylo osobní, ale i politické.
Můj vztah s touto zářivou osobností
hrál obrovskou roli během všech těch hrozných let, co jsme spolupracovali.
Teď to období však končí…
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: TRIUMF A TRAGÉDIE
…a já pociťuji, jak je tato ztráta hluboká a nenahraditelná.
Churchill jednou řekl:
„Franklin Roosevelt je pro mě jako otvírání láhve šampaňského.“
A Roosevelt Churchillovi napsal:
„Žít ve stejném desetiletí jako vy je zábava.“
Měli jsme štěstí, že byli ve funkci, když přišla krize.
BERLÍN
Hitler udělal své poslední rozhodnutí zůstat v Berlíně až do konce.
Rusové brzy obklíčili celé hlavní město
a Führer ztratil veškerou kontrolu nad celou situací.
Zbývalo mu už jen naplánovat svoji vlastní smrt mezi ruinami města.
Dal si zbraň do úst a vystřelil.
Musím říct, že taková smrt byla správnou volbou.
Nemám žádné zvláštní prohlášení
o válečné situaci v Evropě.
Jen to, že je rozhodně uspokojivější
než před pěti lety.
8. KVĚTNA 1945
Včera ráno ve dvě hodiny a 41 minut
zástupce německého vrchního velení
podepsal výnos o bezpodmínečné kapitulaci.
Válka s Německem je tedy u konce.
VÍTĚZSTVÍ NAD NĚMECKEM 1945
Sláva a čest boji za svobodu.
Bože, chraň krále.
I v momentě ohromného vítězství jsem si moc dobře uvědomoval…
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: TRIUMF A TRAGÉDIE
…jaké obtíže a nebezpečí nás čekají.
Ale alespoň teď a tady
se můžeme na krátký okamžik radovat.
V podvečer Dne vítězství v Evropě
byl Churchill sám v čísle 10 na Downing Street,
protože Clementine byla v Rusku na státní návštěvě.
Dal si večeři
a pak šel do zahrady, kde se prošel se svojí kočkou jménem Smoky.
Podle mě je výjimečné, že byl tu noc sám,
když jeho práce dosáhla úspěšného konce.
7. KVĚTNA 1945 KAPITULACE NĚMECKA
Jestli si Rusové někdy budou myslet, že se jich bojíme
a že se jim kvůli zastrašování podvolíme, tak vskutku vidím dost černě…
ČERVENEC 1945 POSTUPIM
…naše budoucí vztahy s nimi.
Je naprosto jasné, že názor
Velké Británie a USA na poválečné uspořádání světa byl jiný.
Američané ještě nevyhráli nad Japonskem.
Měli tam obrovské cíle.
Nesdíleli Churchillovu hrůzu
z komunistické vlády ve východní Evropě.
Churchill se velmi obával, že se Stalin nezastaví na demarkačních liniích,
na kterých se s Rusy dohodli,
a bude postupovat dál,
protože Rudá armáda měla obrovské množství vojáků.
Stalin ho děsil.
Viděl dystopický poválečný svět,
ve kterém by válka mohla pokračovat
konfliktem mezi západními spojenci a Sovětským svazem.
Chci vytvořit plán, jak vynutit dodržení Jaltské dohody,
aby Polsko dostalo férovou šanci na samosprávu.
Proti Rusům sami nic nezmůžeme. Jsme slabší.
Musíme převzít iniciativu, než Amerika odejde.
Zaútočit na Sověty?
- To je nemyslitelné. - Až na to, že mě už to napadlo.
Chci plán pro všechny případy.
Než bude příliš pozdě.
Churchillovi předložili bláznivý plán nazvaný Operace Nemyslitelné,
podle kterého by wehrmachtu, německé armádě,
mohli po porážce znovu vydat zbraně,
aby mohli zaútočit na sovětskou armádu.
Byl to naprosto šílený plán, který dál nikam nepokračoval.
Ale vidíme tak, jak o situaci přemýšlel a jak vše vnímal.
Ještě musíme zajistit,
že čestné cíle, kvůli kterým jsme vstoupili do války,
nebudou opomenuty
a slovům jako svoboda, demokracie a osvobození
nebude překroucen jejich pravý význam.
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: TRIUMF A TRAGÉDIE
Trestání stoupenců Hitlera by se minulo účinkem,
kdyby německé útočníky vystřídaly totalitní nebo policejní státy.
S končící válkou
měl Churchill spoustu myšlenek a nápadů o tom,
jak bude vypadat poválečný svět.
Ale čekaly ho všeobecné volby.
Churchillovi koaliční partneři, labouristé, řekli:
„Už s vámi nechceme být v koaliční vládě.
Chceme totiž být u moci.
Vyhráli jsme válku díky vašim zásluhám, skvělá práce,
ale pro naši vizi budoucnosti vás nepotřebujeme.“
Pokud si myslíte, že už mě máte dost
a že bych měl funkci pověsit na hřebík,
říkám vám, že takové rozhodnutí s grácií přijmu.
DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA: TRIUMF A TRAGÉDIE
Ale musím vás varovat,
že musíte být připraveni na další oběti vznešenějším cílům.
Proč nemaluješ?
Určitě si zasloužíš odpočinek.
Však odpočívám.
Jen mě při tom pořád vyrušují myšlenky.
Vyhrál jsi válku.
Ano.
Ale teď, když je v Evropě po všem,
je mojí povinností vyhlásit všeobecné volby, ve kterých možná nevyhraju.
Viděl jsi, jak tě lidi zbožňují.
Nevyhraješ na vlně svého vítězství?
Ano, měl bych.
Tak v tom případě…
maluj.
Volby v roce 1945 byly dříve odloženy
kvůli válečnému stavu
a průběh voleb nějakou dobu trval,
protože vojáci byli stále roztroušeni po celém světě.
Teď není čas na malichernosti
a zahrávání si se slabou vládou.
Labouristická strana měla jeden z nejlepších sloganů.
Bylo to jednoduše: „Oslavujte Churchilla, volte labouristy.“
Oslavujte Churchilla, oslavujte vítězství,
vysvobození a spásu této země,
ale budeme to my, kdo ji povedou dál.
Mohl se politické vřavě vyhnout.
Mohl se vyobrazit jako kandidát národní jednoty,
který vedl koaliční vládu.
Místo toho vystartoval do brutální kampaně proti Labouristické straně.
Zahraniční politika…
Během předvolební agitace řekl pár hloupostí.
Řekl, že labouristé zavedou tajnou policii ve stylu gestapa.
Najednou se ocitl zpátky ve stoce stranické politiky
a britské veřejnosti se to nelíbilo.
S BLÍŽÍCÍM SE KONCEM KAMPANĚ LIDÉ BUČELI A POKŘIKOVALI NA CHURCHILLA
Po volebním dni pan Churchill odjel malovat na jih Francie.
Bojoval ve vyčerpávající kampani a vzal si zaslouženou dovolenou,
než se setká s prezidentem Trumanem a maršálem Stalinem na konferenci.
Zatímco hlasovací lístky putovaly ze všech koutů světa,
Churchill odjel do Postupimi na poslední konferenci druhé světové války.
Konference v Postupimi měla být oficiálně zahájena 17. července.
16. července v divočině Nového Mexika
však svět vstoupil do atomového věku,
když Spojené státy úspěšně otestovaly plutoniové zařízení,
které mělo mimořádnou sílu a destruktivní potenciál.
Prezident Truman v Postupimi čekal na začátek konference,
když mu zprávy doručili.
Byl ve funkci teprve pár měsíců.
Churchill řekl Trumanovi: „Řekněte, jestli to klaplo, nebo ne.“
A Truman odpověděl pouze: „Klaplo.“
Churchill si uvědomoval, že tento moment změní válku.
Válka v Pacifiku pokračovala
a všem začínalo být jasné,
že invaze Japonska si vyžádá obrovské oběti.
Churchill odhadoval milion a půl mrtvých.
Milion vojáků USA a půl milionu vojáků Commonwealthu.
Projekt Manhattan uspěl.
Čekala je teď různá morální rozhodnutí,
protože měli atomovou bombu.
Součástí jaderné dohody bylo, že před použitím jaderné zbraně
bude muset dát svolení i Churchill.
Churchill později prohlásil, že souhlasil rozhodně, bez výhrad a automaticky.
Rozhodně chtěl jadernou zbraň použít, aby se válka zkrátila
a zabránilo se invazi Japonska, ve které by padlo mnoho obětí.
A pro Churchilla bylo z mnoha důvodů důležité,
aby se toho milníku účastnil.
Byla to bomba poháněná tou stejnou energií,
díky které hvězdy pulsují na noční obloze.
Chtěl u toho být.
Nemohla to být pouze americká záležitost, a proto rád souhlasil.
Churchill musel v půlce Postupim opustit, jelikož byly hlasy sečteny,
a tak letěl domů, aby dostal výsledky voleb.
Najednou jsem se probudil ostrým bodnutím téměř fyzické bolesti.
Dosud podvědomé přesvědčení, že jsme byli poraženi,
najednou ovládlo moje myšlenky.
Veškerý tlak velkých událostí,
kterému jsem čelil a který mě držel nad hladinou, najednou skončí
a já půjdu ke dnu.
Konzervativci, 180.
Labouristé, 364.
Nakonec jsou to sami lidé, kdo rozhodnou, kdo jim bude vládnout.
A on to všem dokázal.
Podívejte se na něj.
Dokázal svou zemi dovést k vítězství a ke spáse
během druhé světové války.
A pak bum, v roce 1945 dostal prvotřídní kopačky.
Musela to být obrovská facka,
když se dozvěděl výsledek.
Moje matka byla v slzách
a jediný, kdo neplakal, byl pro jednou Churchill,
který řekl: „Lid promluvil.“
Velké vítězství Labouristické strany
ukazuje, že země je připravená…
CLEMENT ATTLEE PREMIÉR LABOURISTICKÉ STRANY
…čelit novému světu s novou politikou.
Po pěti a půl letech války a strádání
lidé chtěli státní zdravotnictví, obnovení země a rekonstrukci.
Ale jeho výřečnost mu samozřejmě zůstala i po porážce.
Clementine mu řekla: „Možná je to požehnání v přestrojení.“
A on řekl: „Tak to je velmi dobře přestrojené.“
To, jak ho vnímala britská veřejnost, bylo za války jiné,
když jeho státnická vznešenost a cílevědomost
pomohly mobilizovat a inspirovat lidi
v době velkého utrpení a temnoty.
V době míru to bylo jinak.
Kdyby byl tak populární, jako je v našem národním smýšlení teď,
bylo by těžké si představit, jak by mohla strana, co vedl, prohrát,
protože jsme si z něj vytvořili nesmírně velkou ikonu
a udělali z něj jedinečného hrdinu.
Moc utvářet budoucnost mi byla odepřena.
Znalosti a zkušenosti, které jsem nashromáždil,
a autorita a renomé, které jsem získal v tolika zemích,
teď zmizí.
Přišel o moc,
ale těsně předtím, než se Churchill vrátil do Londýna,
byla vydána Postupimská deklarace.
Vyzývala Japonsko, aby se bezpodmínečně vzdalo, a pokud ne…
Co dokáže střelný prach? Nepodstatné.
Co dokáže elektřina? Bezvýznamné.
KONVERZACE S HENRYM STIMSONEM, 1945
Tato atomová bomba je ztělesněním hněvu.
HIROŠIMA 6. SRPNA 1945
NAGASAKI 9. SRPNA 1945
VÍTĚZSTVÍ! JAPONSKO KONČÍ
Bomba přinesla mír,
ale jen lidstvo ten mír může udržet.
A od této chvíle
bude chráněn hrozbou,
která ohrožuje nejen celou civilizaci,
ale i lidstvo samotné.
Po dlouhém životě plném různých zkušeností
je ta nejcennější rada, kterou bych vám mohl dát,
abyste se naučili udržet se myšlenkami v přítomnosti.
Někdo jako Winston Churchill nemůže přejít z pozice, kde je ve středu dění,
k malování v ústranní.
Byla to jen část jeho života, nechtěl to dělat pořád,
takže se nechystal odejít do důchodu.
Churchill nedokázal nic nedělat. Vždycky spěchal k něčemu dalšímu.
BŘEZEN 1946
Dostal pozvánku, aby promluvil
na Westminster College ve Fultonu v Missouri,
domovském státě amerického prezidenta, Harryho Trumana.
Vlak do Jefferson City bude brzy odjíždět, pane.
Tak to tady ještě stihnu pány z tisku pořádně zpráskat.
Vezmu si tři.
Jednu pro mě.
Víte, kluci, kdybych se měl znovu narodit,
je jen jedna země, kde bych chtěl být občanem,
protože tam člověku nic nebrání v jeho budoucnosti.
A to je kde, pane Churchille?
USA. I když některé vaše zvyky odsuzuji.
A které by to byly?
Zaprvé, nepijete u jídla alkohol.
Dorovnávám.
Flush. Kříže.
O čem bude váš projev, pane?
Nevěděl jsem, že jsme tu pracovně.
Budu mluvit o zavrženíhodné sféře vlivu Sovětského svazu.
O tom, jak se z ní stala neproniknutelná bariéra,
která uvězní miliony lidí v útlaku.
Rusové byli před chvilkou našimi spojenci.
Nazvou vás válečným štváčem.
Nebude to poprvé.
Víte, pánové,
já jsem si tím už prošel.
Měl jsem pravdu v roce 1938…
a mám pravdu i teď.
FULTON, MISSOURI 5. BŘEZNA 1946
Od Štětína u Baltského moře
po Terst u Jadranského moře
se spustila železná opona napříč celým kontinentem.
Vždycky byl antikomunista.
Snažil se publiku připomenout věci, co nás podle něj spojovaly,
svoboda, demokracie, svoboda slova a tak dále,
které najednou byly v ohrožení v této sféře ovládané Sověty.
Musíme nyní zvážit,
dokud zbývá čas,
jak co nejrychleji vytvořit podmínky pro svobodu a demokracii
ve všech zemích.
Churchillův projev o železné oponě, situaci vykreslil jako „dobro proti zlu“.
A taková morální jasnost lidi rozčílí.
Samozřejmě byl znovu napaden jako válečný štváč
stejně jako ve třicátých letech.
Naše potíže a nebezpečí nezmizí,
když před nimi zavřeme oči.
Tento projev předpověděl, co se následovně stalo.
Železná opona zahalila Evropu
a přišla studená válka.
24. ŘÍJNA 1945 VZNIK ORGANIZACE SPOJENÝCH NÁRODŮ
HROZBA ŽELEZNÉ OPONY
SOVĚTSKÉ RUSKO MÁ ATOMOVOU BOMBU 1949
29. SRPNA 1949 SOVĚTI TESTUJÍ ATOMOVOU BOMBU
I když se na začátku své kariéry v mnoha věcech mýlil,
měl pravdu
o tyranii nacismu a taky o sovětském komunismu.
Mnoho lidí říká, že jsem měl po válce odejít do důchodu
a že jsem se stal starým státníkem.
ŘEČENO R.V. JONESOVI, 1946
Ale jak bych jen mohl?
Bojoval jsem celý svůj život a nemůžu se teď vzdávat.
Nutkání dělat vůdce na mezinárodní scéně
ho stále neopustilo.
Vážně toho nechtěl nechat.
Pane Churchille, druhá scéna, první záběr.
Dámy a pánové…
ZÁBĚRY Z KAMPANĚ 1950
…váš hlas ve volbách 23. února
je pro vaši budoucnost velmi důležitý.
- Střih. - Nebylo to lepší?
Jsme hrstka vyvolených.
Nepamatuju si to.
Ale nikdo nemá lepší paměť než já.
Já vím pane, to je v pořádku.
To nevadí. Začněte znovu do kamery, pane.
Jsme hrstka vyvolených.
Všichni budete zatraceni.
V nebi pro vás nezbude místo.
Nebe přece nemůže být přecpané.
Myslel jsem, že jste mi ty citáty chtěli zakázat.
Udělejte s tím, co půjde.
Jeden z problémů demokracie je, že se lidem omrzíte.
A tohle byl muž, který vedl Anglii v krutém období,
pak ho vytlačili z funkce
a poté se znovu stal premiérem.
Je to pozoruhodný návrat na scénu.
Volby po šesti letech vlády labouristů vyhrávají konzervativci.
Winston Spencer Churchill, světový státník, se vrací k moci.
V poslanecké hale britské Dolní sněmovny
je obrovská bronzová socha Churchilla
a mnoho členů parlamentu má zvyk,
že se pro štěstí dotýká jeho boty.
Každý den je nám všem připomínána jeho přítomnost.
Vždycky zastával názor, že do historie se zapíšete tak,
že ji sami utvoříte.
A to taky dokázal.
FDR byl po smrti.
Stalin si rozhodně jen tak nepsal do deníků.
A Hitler byl taky mrtvý.
Churchill okamžitě začal formovat veřejné mínění
a je člověkem, co utvořil to, jak vidíme druhou světovou válku,
což je pozice s obrovskou mocí.
A díky této moci
se generace historiků, a pak také i veřejnost,
dívá na události druhé světové války a vidí ji z jeho perspektivy.
Druhá světová válka přinesla konec existence impéria.
ZRODILA SE NEZÁVISLÁ INDIE
Lidé si žádali svobodu a nacionalismus.
Churchill věřil, že Británie a Amerika rozhodnou,
kudy se svět vydá.
Amerika ale začala vytvářet jinou formu impéria,
které nekontroluje politicky, ale ekonomicky.
A s tím Churchill nesouhlasil.
Kvůli svému imperialismu se nikdy nevyrovnal s pádem svého impéria.
Churchill je naprosto klíčová postava
k pochopení příběhu britskosti, který byl vytvořen,
aby ze sebe generace Britů měly dobrý pocit.
Ne jako člověk se vší svojí složitostí a chybami,
ale jako symbol vítězství a posilování statusu quo,
kontinuity, tradicí a třídních systémů.
Světu občas zoufale chybí silní vůdci
a Churchill byl silný vůdce,
který nikdy nezapomněl na krásu svobody a důležitost demokracie.
Abych parafrázovala Walta Whitmana:
„Jako Amerika, Churchill má mnoho tváří.“
Myslím, že je možné být vůdcem, který dokázal něco výjimečného
a skutečně pomohl zachránit svět od něčeho opravdu zlého,
ale zároveň udělal rozhodnutí, která byla otřesná,
a zastával názory, které nám přijdou odporné.
Můžeme to přijmout všechno. Nevylučuje se to.
A neznamená to, že musíme strhnout jeho sochu,
můžeme postavit další, abychom lépe zachytili jeho příběh.
Jeho houževnatost, odhodlání,
výřečnost, důvtip, touha a cílevědomost.
V tom smyslu
v jeho osobnosti Britové vidí
sebeobraz toho nejlepšího ze sebe.
Fyzicky statečný,
morálně statečný,
plný porozumění a prozíravosti.
Tak moc vtipný,
že dokáže lidi rozesmát 60 let po své smrti.
Tento portrét je pozoruhodný příklad moderního umění.
A odhodlaný duch, jaký v dějinách lidstva vidíme jen zřídka.
Churchill by nás měl inspirovat.
Ne proto, že je hrdina, ale protože je tak lidský.
Možná jednou přijde den, kdy férovost…
DOLNÍ SNĚMOVNA, 1955
…láska k bližním a respekt ke spravedlnosti a svobodě
umožní zmučeným generacím, aby poklidně a vítězně vykročili
z této ohavné epochy, ve které musíme přebývat my.
Když jsem byla malá, žili jsme v Chartwellu
a bratr běžel po chodbě
do svatyně, kterou byla dědova pracovna,
kam nikdo z nás nesměl.
Říká: „Dědo, je pravda, že jsi nejvýznamnější žijící Brit?“
A on řekl: „Ano, a teď padej.“
I když patrioticky
a někdy až přehnaně věřil v Britské impérium,
byl také v podstatě liberál.
Věřil v pokrok. Věřil ve svobodu a příležitosti.
Myslím, že dnes je to důležitější než kdy dřív,
protože hodnoty, ve které věřil, jsou ve vážném ohrožení
a musí přetrvat.
Ve válce odhodlání.
V porážce vzdor.
Ve vítězství velkorysost.
A v míru dobrou vůli.
Překlad titulků: Jan Kavalec