Det du nå skal se er kanskje farlig, ulovlig, uetisk,
smålig, villedet, umoralsk, og definitivt idiotisk.
Men det er også sant. På en måte.
Dette var den første gangen jeg skulle til Everglades.
Jeg hadde hørt om et mystisk vesen som bodde der ute.
Jeg trodde egentlig ikke på det, men så hørte jeg det.
Jeg prøvde å stikke av...
...men det fant meg.
Jeg står ansikt til ansikt med vesenet.
Jeg har ikke andre verktøy
å bruke mot beistet enn en bensinstasjonkniv.
Jeg er Travis. Jeg bor i Sarasota, Florida.
Jeg er en arbeiderklassetype. Jeg gjør det jeg kan for å klare meg.
Jeg er egentlig fra Atlanta, Georgia.
Jeg flyttet til Florida rundt 2017.
Jeg følte meg tiltrukket av stedet. Jeg er siciliansk.
Vet ikke om det er fargen på vannet,
men jeg følte meg alltid genetisk skjebnebestemt til å være her.
Det kan være vanskelig å møte folk i Florida.
Rundt 80 prosent av befolkningen er over 60.
Det kan være vanskelig å møte folk på din egen alder.
Det eneste stedet hvor jeg kunne møte folk
og sosialisere var på barene.
Man drikker for å sosialisere, man sosialiserer for å drikke.
Hei! Skål!
Det er en ond sirkel, og det er mange mennesker
som er fanget. Man vil ikke ende opp som dem.
Som sagt, det er ikke mye å gjøre i Florida hvis man ikke drikker.
Så jeg tenkte å prøve denne edrue baren kalt Manna Tea.
For den hadde en litt brun atmosfære.
Man kunne møte folk og likevel ikke bli full hele dagen.
Og det var sånn jeg fant Roman.
Han er en slags rockabilly-type.
Han er stille. Han er et mysterium.
Hei, jeg er Roman.
Vet ikke om det er fordi han er vannmann...
-Jeg er vannmann. -...eller om han bare er sånn.
Kombucha-te?
Jeg møtte ham, og tenkte:
"Tror definitivt vi vil bli venner."
-Jeg tror... -At vi definitivt vil bli venner.
-Du tok ordene rett... -Ut av munnen din.
-Ja. -Jeg gjør det.
Og så knyttet vi bånd.
Favorittrøkelse?
-Nag champa. -...champa.
Favorittmånefase?
-Tiltagende måne. -Tiltagende måne.
Fytti rakkern.
Etter det, fløt samtalen lett.
Ditt foretrukne chakra?
-Hjerte! -Samme!
-Tror du planter kan snakke? -Jeg tror ikke, jeg kan høre dem.
Ikke tull med meg.
Jeg tror vi knyttet bånd over vår kjærlighet til plater.
-Hva er holdningen din til fikus? -Undervurdert.
Urter.
-Favoritt-te? -Reishi chaga.
-Blandet med litt lokal honning! -Lokal honning!
Sopp.
Sjekk ut dette.
Kompis.
Roman har arrangert turer et par ganger i året
for å dra ned til Big Cypress og lete etter skunkapen.
Skunkape?
Den er ekte.
Skunkapen er som en sumpgorilla,
en slags Everglades avskyelige snømann.
Den bor i sumpen og lukter som en skunk.
Som en stinkende Bigfoot...
...som de lokale sier.
Den skal være stor, hårete og skummel.
Everglades' skunkape.
Et søk etter legenden om et sør-floridansk
sumpmonster får nytt liv.
Er det ekte eller svindel?
Jeg tror at skunkapen er broen til det ukjente, til Gud,
til våre sanne instinkter, til vårt primitive formål.
BIGFOOT-FORSKER
Jeg er Connor Flynn og jeg er Bigfoot-forsker.
Jeg kom til Florida for å lete etter skunkapen.
SKUNKAPE HOVEDKVARTER
Hvis du skal lete etter skunkaper her nede,
er det dette du leter etter,
-de særegne fire tærne. -Wow.
Ikke så store som Bigfoot sine.
I stedet for 350 kilo, er de nærmer 150-200 kilo.
FORSKNINGSSJEF
Jeg er Dave Shealy, forskningssjef på Skunkape-senteret.
Familien min flyttet til Everglades rundt 1890.
Da jeg var ung, snakket folk om skunkapen.
SKUNKAPENS ÅR ER EKTE
Da jeg var ti år gammel,
var jeg på jakt med broren min, Jack, og vi så en.
Rundt 100 meter unna, den gikk over en åpen slette.
Den så ut som en mann, dekket av hår.
Folk spør meg hele tiden: "Hvorfor skjøt dere den ikke?"
Vi hadde våpen, vi var på jakt, vi kunne.
Men ble opplært til at:
"Skyter dere noe, spiser dere det", og vi ville ikke spise det.
-Sykt, ikke sant? -Ja.
Selv etter å ha sett den mange ganger,
hver gang jeg ser den, tenker jeg: "Herregud."
Fantastisk. Wow.
Jeg har mye mistro til mange ting,
men jeg tror samtidig på mye av magien.
Det er en gammel skog. Hvem vet hva som skjuler seg der?
Så da han først sa: "La oss finne en skunkape",
var jeg helt med.
Hopp inn.
Jeg hadde aldri vært i Big Cypress. Hadde aldri vært i Everglades.
Jeg tenkte: "Hva er det verste som kan skje?"
Det er flere som har endt opp savnet her i Everglades.
Folk bare forsvinner.
Jeg var her for å se hva Florida hadde å tilby.
EVERGLADES 156 KM
Man vet ikke om man blir bitt av en slange,
eller tatt av en alligator,
eller kanskje en hai tar deg, men det var derfor jeg var der.
Skjønnhet og fare.
SKJØNNHET & FARE
Hvis du skal dra til Everglades, bør du være forsiktig.
Roman har mye campingerfaring.
-Jeg følte meg utenfor komfortsonen. -Går det bra med deg?
Ja, snart ferdig.
Bakken er ikke stabil.
Jeg tror han er med meg for komikkens skyld.
Vi gjør oss klare til å lete etter Skunkapen.
-Hei. -Roman ser på meg og sier...
Vil du ha noen sopp?
Han visste at jeg ville ha sopp. Jeg ville definitivt ha sopp.
Jeg vil definitivt ha sopp.
Vi dro ut rett etter solnedgang.
Det er den beste tiden. Det er da reptiler og sånt våkner.
Roman er som en ivrig oppdager. Jeg er mer nervøs.
Roman forklarer alle tegnene vi leter etter.
Regel nummer én, følg stanken.
Det lukter grusomt.
"Den vonde lukten, hårtustene.
Og den merkelige bankelyden."
Regel nummer to, lytt etter merkelige bankelyder.
Bank, bank, bank. Det er en advarsel.
Regel nummer tre, snakk språket dens.
Skunkapen bruker samuraiprat
til å forvirre og desorientere folk i sumpen.
Og Roman kunne et skunkaperop som skulle lokke dem frem.
Det er den typen han er. Han overrasker meg hele tiden.
Prøv det, du.
Noen sier: "Det er som om Guds stemme treffer deg."
Det er en dyp, dyp tone som bare overtar deg.
Men den er også kanskje sånn de kommuniserer.
Jeg skal gjøre noen rop og se om vi kan lokke noe frem.
"Frekvensene er rent kaos."
Frekvensene er rent kaos.
Hvis du gjør en skunkape forbannet,
vil den drepe deg. Du kommer ikke ut av skogen i live.
Vi hadde gått i mange kilometer.
Vi hadde reist så langt, og vi hadde ikke funnet noe.
Går det bra med deg?
Hvis jeg dør, bare dra meg til et mykt sted.
Men fortell alle at jeg kjempet tappert.
Fortell det selv.
-Du er så fantastisk. -Det er du også.
Man begynner å høre ting i skogen.
Man føler aldri at man er alene der ute.
Man føler alltid at man blir iakttatt.
Man ser en hårtust og begynner virkelig å tro
at man skal treffe på en diger sumpgorilla.
Det luktet grusomt, som råtne egg og søppel.
Selv om vi ikke treffer på denne sumpgorillaen,
er jeg bare glad for at vi er sammen.
Vi hørte en merkelig bankelyd, klokkeklart.
Det er ham.
Jeg tenkte: "Det må finnes en logisk forklaring."
Det må finnes en logisk forklaring.
Kanskje den bankelyden er en alligator som lukker munnen.
Så hørte jeg noe annet.
Da jeg hørte det, frøs blodet til is i årene mine.
Går det bra, kompis?
Jeg hadde tatt soppen litt tidligere,
men jeg trodde egentlig ikke at de gjorde noe.
Men så traff alt meg på én gang.
Hei. Kompis?
Og alt zoomer på en måte ut, og jeg innser:
"Jeg har problemer."
Jeg har problemer.
Det var da Roman ga meg sitt største glis, og sa:
"Du vet den er nær."
Den er nær.
Alt bare strekker seg, liksom, og jeg får tunnelsyn.
Det bare... Alt bare zoomer ut.
Den er nær.
Jeg tenkte for meg selv: "Hva i all verden?"
Hva i all verden?
Hvis du møter en skunkape, må du forholde deg rolig.
Som med andre rovdyr, hvis du løper,
vil den jage deg av rent instinkt.
Nå visste jeg ikke hvor Roman var.
Jeg var veldig forvirret.
Roman?
Og det var da jeg så den.
Skunkapen.
Fy fillern.
Han var rundt tre meter unna meg.
Sasquatch er kjent for å ha noen spesielle evner.
Noen er mer naturlige, som ekkolokasjon,
men de skal også kunne kommunisere telepatisk.
Man står der og ser på den...
...og leppene dens rører seg ikke.
Men i hodet hører du: "Jeg er skogens vokter."
Jeg er skogens vokter.
-Leppene dine rører seg ikke. -Nei, det er telepati.
Noen campingturister har opplevd
at disse vesenene entrer sinnet deres med spesielle meldinger og advarsler.
Du bør åpne en sparekonto.
Du taper så mye penger ved å bruke brukskontoen til alt.
-Hva? -Du bør også rutinemessig sjekke
føflekkene dine for misfarginger.
Du har en på skulderen som virker tvilsom.
Under telepati,
vil skunkapen se rett inn i sjelen din.
-Synes du jeg er morsom? -Kompis, den lukten er jævlig.
Er jeg en klovn?
Hvis en skunkape angrep meg, ville jeg stått stille.
Du må håndtere den som en bjørn. Den kan knuse deg uansett.
Du klarer ikke løpe fra den, så du kan like gjerne se den i øynene.
Øynene mine må ha hoppet ut av hodet mitt.
Så jeg sitter der og innser at jeg står ansikt til ansikt med
det jeg har ønsket så lenge,
men den prøver å drepe meg.
Hvordan våger du å komme til mitt hus mens du lukter så ferskt og rent?
Trodde ikke at jeg ville få et sånt dr. Jekyll, Mr. Hyde-øyeblikk,
men jeg sa: "Ikke i dag."
Ikke i dag, kompis!
Jeg har ikke andre verktøy til å ta meg av beistet med
enn en bensinstasjonskniv.
Plutselig kommer Roman.
Travis!
Roman! Jeg har skunkapen!
Det var da jeg innså...
Det er ingen skunkape, det er en burmesisk pyton
Det var ingen skunkape. Det var en burmesisk pyton.
Og jeg tenker: "Dette er ikke bra."
Dette er ikke bra!
Jeg var så høy at jeg hadde hallusinert hele greia.
Slangene er en invasiv art som har skap kaos
i Everglades' økosystem.
Folk oppfordres til å drepe dem på stedet.
De har beinknusende styrke.
KRIG MOT PYTONSLANGER
Får man en av disse slangene rundt nakken,
kveler de deg ikke, de knekker nakken din.
Det føltes uvirkelig der og da for slangen er regnbuefarget.
Det skjer så mye, og jeg vet ikke
om slangen er virkelig.
Jeg begynte å føle at jeg var i trøbbel.
Pytonen prøvde å bite meg noen ganger.
De har skarpe tenner.
Roman ser på den og prøver å finne ut
hvilken ende han skal gripe tak i.
Og han griper den etter hodet. Det var da jeg fant frem lommekniven.
Jeg blir helt Rambo.
Viser seg at en bensinstasjonskniv er mye farligere enn en pyton.
Jeg var så opprømt.
Så, jeg tar slangen og løfter den over hodet
som et wrestlingbelte.
Jeg tror det var da jeg og Roman virkelig knyttet bånd.
Jeg tror at vi begge har noe
vi leter etter inne i oss selv.
Og jeg tror at vi finner det i den dypeste delen av skogen.
Det var ikke det vi lette etter, men det var litt av et eventyr.
Det var slutten på reisen vår.
Så vi drar til Everglades City
og noen viste meg veien til Dusty Crumb.
PYTONJEGER/PIZZERIAEIER
Jeg er Dusty Crumb, den tøffeste pytonjegeren i verden.
Vi er på berømte Wildman's Pizza, Pasta & Pythons i Everglades City.
Everglades er et sinnsykt sted.
En av tingene de gjør her er at de bytter en pyton mot en pizza.
VI TILPASSER ALLE SKO!
Jeg er den første i verden som aksepterer pyton som valuta.
Vi flår alle slangene og gjør dem om til lær,
så kan vi lage alle slags produkter.
Belter, sko, lommebøker, vesker...
pyton-CD-cover.
Vi har laget pytonpizza før, det er ganske godt.
Det så helt ut som alligatorkjøtt.
Det smakte som alligator uten fiskesmaken.
Det smaker godt, men det er seigt.
Jeg ville ikke ha pizza,
men jeg ville vite hvordan jeg kunne bevare slangen min.
Jeg dro til Dusty Crumb og sa: "Jeg fant en på over to meter."
Han var hyggelig, han fortalte alt jeg trengte å gjøre,
hvordan jeg skulle bevare pytonskinnet.
Man må skjære rundt kloakken, altså rumpehullet.
Når man kommer i gang med hodet,
kan man bare skrelle ham av som et par sokker.
Jeg flådde den ikke i gavebutikken, men jeg tok den med hjem.
Jeg sluttet aldri å tro at vi skulle finne en sumpgorilla
bak neste tre eller under neste stein.
Samfunnet ville endret seg hvis de fant en ny menneskeart.
De er de sanne jordboerne. De er det nærmeste vi kommer Gud.
Folk går i kirken fire ganger i uka
og man kan komme seg nærmere Gud her ute i sumpen.
Vi dro ut for å lete etter et mystisk vesen.
Vi fant noe ekte i stedet. For meg er det magisk.
Jeg tenkte på hvor langt vi hadde gått for å komme dit.
Det handlet om å innse slutten på reisen.
Å stå på toppen av fjellet,
å oppnå drømmen din på merkelig vis, selv om det kun er å holde en slange.
Tekst: Jo Christian Weldingh