Následující dění může být nebezpečné, ilegální, neetické,
malicherné, pošetilé, nemorální a rozhodně hloupé.
Ale taky je pravdivé.
Tak trochu.
Celé to začalo obyčejně.
Jen jsem chtěla najít kamarádku Ginu.
Gino.
Problém byl, že mi zrovna napsali nové léky.
Byla jsem z nich zblblá.
Třeba bych ti mohl pomoct, drahá.
Ahoj! Hledám Ginin dům.
Gina bydlí tamtudy, Natalie.
- Díky za pomoc. - Nemáš zač.
Tak jsem do toho domu vlezla.
Gino?
Gina tam nebyla, tak jsem se tam uvelebila.
A pak na mě přišlo spaní,
tak jsem si lehla a usnula jako Zlatovláska.
A dokonce mě navštívili i ti tři medvědi.
Byla jsem zdvořilá.
Chcete přilehnout?
Problém byl,
že to nebyli medvědi a tohle nebyl Ginin dům.
Kdo jste?
V čím domě jsem to byla?
PROČ MUŽI MILUJÍ POTVORY
Ahoj, jmenuji se Natalie Slavek
a žiji v Naples na Floridě už 11 let.
Jsem Naples uchvácená.
Je to jako žít v ráji.
A napadlo mě, že bych měla tahle různá místa vypíchnout.
Dobré ráno, tady je Natalie zná Naples...
VSTÁVEJ, ÚTERÝ!
...a dnes je úterý, takže...
Tak jsem založila Natalie zná Naples.
Jsem celkem slavná. Jsem Natalie zná Naples.
Já to vždycky pletl a říkal „Natalie dělá Naples.“
Říkám: „Ne, to je moje sestřenka Debbie v Dallasu.“
KAMARÁD NATALIE
Jsem Ed Caputo a žiju v krásném Naples.
Dnes je bouřka,
ale jinak tu máme fakt skvělé počasí,
když pominu hurikány.
Eda jsem poznala asi před deseti lety.
Má tak přátelskou a zábavnou osobnost.
Hned jsme se spřátelili
a roky sleduju její šílené zážitky.
POZOR NA DUNY
Tento příběh začíná nevinným dnem na pláži.
Popíjela jsem odpoledne tequilu.
Mám bipolární poruchu. Zvládám to pomocí léků,
jenže tehdy...
jsem to moc nezvládala.
To vypadá dobře.
Potkala jsem jednu ženu.
Ahoj.
Byla moc milá, ale bohužel ráda pila.
Ráda piju.
To jo.
Šly jsme na pokoj.
Ráda piju.
Zřídila se. Já dál popíjela tequilu.
Na mých lécích stojí: „Žádný alkohol.“
Tak jsem si o tom něco našla a byla to pravda.
Stačí trocha tequily a pamatujete si hovno.
Trocha tequily, pamatujete si hovno.
Máte vymeteno.
Policie!
Někdo na nás zavolal policii.
Otevřete! Policie!
Jsem tu kvůli stížnosti na hluk.
A asi jsem „údajně“ dala policistce ránu do hrudi.
Žer sračky, prase!
Ani neumím dát ránu.
Kdybych jí dala ránu, vypadalo by to takhle.
Žer sračky, prase!
Dávám rány jako holka.
Ale ta policistka se prý cítila ohrožená.
Tak na mě vytáhla paralyzér...
a dala mi šok do břicha, rozkroku a do zadku.
- Víte co... - Jo.
To je v Naples ten problém.
Nemají tam kriminalitu, tak si ji vytvářejí.
Na co čumíš? Zvedni tu prdel z postele.
Obvinili mě z napadení zákonného činitele.
ŽENA PRAŠTILA POLICISTKU
Bylo to jako spiknutí.
Byli odhodlaní mě za něco dostat.
Já tě za něco dostanu.
Nakonec to obvinění stáhli,
ale dali mi dvouletou podmínku.
Blbost.
Řekli mi, že když něco podělám, můžu jít na pět let sedět.
Na pět let sedět!
A já říkám: „Ani nejsem násilnická, do háje.“
JEN O TÝDEN POZDĚJI...
Přišla příští středa.
Byl den soudu
a dostala jsem takovou podmínku,
kde jsem se musela každou středu hlásit soudci.
Takže jsem měla jít k soudu,
ale já šla na pláž.
Můj typický den je, že si ráno zajdu na pláž.
To mi napumpuje endorfiny.
Čau, holka.
Je to mé „plážové ránko“.
Mám své plážové ránko.
Tak jsem všechny obvolávala.
Je tu nádherně, stav se.
Ty máš botox podpaží nebo co?
Ten lesk na rty by se na něco hodil.
Vance si pamatuju. Snažil se mě ojet.
Chce, ať ho vnoučata přistihnou? To je nechutný, Brandi!
A nehlídala jsem si čas.
Bylo půl druhé a já měla být v půl třetí u soudu.
Počkat, nemáš dnes soud?
A sakra.
A sakra!
Ani jsem neměla čas jít se domů převléct.
Tak jsem na ten soud vtrhla v plavkách, jako by to bylo normální.
Ten soudce je veselý chlapík.
Jsem tu, Ctihodnosti.
Ale není žádný měkkota.
Co to máte v mé soudní síni na sobě?
Měla na sobě velmi drahé plavky.
Jsou velmi drahé.
A navíc měly push-up podprsenku
od Victoria's Secret.
Takže se nejspíš díval na moje velký prsa,
protože byly tak čtyřikrát zvětšený.
Nebyl to žádný levný kousek.
Myslela, že to projde, ale soudce nesouhlasil.
Soudce nesouhlasil.
S tímhle nesouhlasím.
A tak mi nasadili nové léky...
nějaký Haldol.
„Haldol.“
Můžete jít, paní Slavek.
- Ctihodnosti. - Můžete jít.
Vypustil mě na svobodu.
Víte, Haldol je lék,
který se předepisuje na schizofrenii.
Špatně jsem na něj reagovala.
Přišla ta policajtka, co mě zatkla a já šílela.
Budu vás sledovat, dámo.
Byla jsem z nich omámená,
zmatená, zblblá.
A jednoho dne vás dostanu.
Bylo to fakt zlé.
A jak jsem byla zblblá, měla jsem chuť na svoji e-cigaretu, ale vybila se.
Tak jsem šla do trafiky.
Nevím, co mě to popadlo, ale hrozně jsem si potřebovala potáhnout.
Nechali mě kouřit, dokud nebudu připravená.
Jenže tu byl problém.
Při placení mi zamítli kartu.
ZAMÍTNUTO NEDOSTATEK PROSTŘEDKŮ
A i když jsem neměla deset babek na e-cigaretu,
přišlo mi jako dobrý nápad jet si koupit nové auto.
Tak jsem si sedla s tou paní
a ta mi ohledně auta spočítala možnosti.
Máte nula dolarů.
Tak říkám: „Bože můj, musím letět.“
A utekla jsem odtamtud.
Mezitím mě ta nezaplacená cigareta dostala do větších problémů.
Okradla vás.
Obvinili mě z drobné krádeže.
Drobná krádež!
Teď jsem byla za zlodějku.
A nějak jsem skončila v takovém fajnovém sousedství.
Bylo to multimilionové sousedství s domy na pláži.
A já byla pořád tak mimo z toho Haldolu, že jsem tam byla jak na Ostrově snů.
Chápete?
V Naples máme krásný den!
A pak jsem se snažila najít kamarádku Ginu.
Ale moc se mi nedařilo.
Ahoj. Hej. Hledám svoji kámošku Ginu.
Bydlí u pláže
v domě podobném těm, co jsem tam viděla.
Má dům podobný těm, co tu vidím.
Takže je v tom sousedství a má halucinace o Šklíbovi
a ostatních blbostech.
Možná bych ti mohl pomoct.
Ke Gině domů se dostaneš, když půjdeš na konec ulice a zahneš doprava.
Víš to jistě?
Věř mi. Co nejhoršího se může stát?
- Děkuju za pomoc. - Nemáš zač.
Nebo to bylo doleva? Nebo nahoru. Nebo dolů.
Záleží, odkud se na to díváš, že?
Když jsem zahnula, hned jsem viděl ten dům a říkám si...
To je Ginin dům.
Ale tehdy jsem si neuvědomila...
Gino?
...že Gina umřela.
No jo. Gina už před lety zemřela. To jsem měl zmínit.
Gino, to jsem já, Natalie. Jdu dovnitř.
Evidentně mám problém,
když hledám mrtvé lidi.
Gino! Kde sakra jsi, holka?
Takže jsem vnikla na cizí pozemek...
Gino!
...v té nejdražší čtvrti v Americe.
A v záznamu stále mám napadení policistky.
To se jen tak nesmaže.
Udělali ze mě špatného člověka.
- Myslím, že je špatný člověk. - To tedy je.
A ta milovnice paralyzéru...
Chudá kráva.
...mě někde venku hledá.
Nedám těm bezpečnostním složkám pokoj.
Vešla jsem do kuchyně a tam byla ona.
Paní Myrtlová, pravá majitelka domu.
A dívá se na mě jako „kdo jste?“
Nejmenovala se paní Myrtlová, ale byla to milá paní.
- Ahoj. - Dobrý den.
Bylo to bizarní.
„PANÍ MYRTLOVÁ“ SI NEPŘÁLA UVÉST PRAVÉ JMÉNO
Měla jsem tu na návštěvě kamarády z Kalifornie.
Nebylo to vtipné, ale spíš...
Seděli jsme a říkali si, co se to děje?
Kdo je to?
Na krku měla velké perly a na sobě plavky.
- Ahoj. - Jsem zmatený.
Byli zmatení. Byli to devadesátníci.
Chudáci, mohli ze mě mít mrtvici.
Čekali jsme na mou neteř. Jmenovala se Sarah.
Sarah!
Kamarádka z Kalifornie má makulární degeneraci.
Sarah, už jsme na tebe čekali!
Objala Natalie v domnění, že je to Sarah.
Objala jsem nějakou paní.
A ona říká: „Jsem tvoje teta.“
To jsem já, teta.
A já na to: „To není Sarah.“
- Není to Sarah? - Ne, Mary, to není Sarah.
- Tak kdo jste? - Volám policii.
Policie Naples.
To není nutné, Jime.
Haló? Haló?
Hned bych zavolala policii, ale necítila jsem se v ohrožení.
Jen jsem se na ni dívala a říkala si, co tady provádí?
Chovala se tam jako doma.
A my si tam sedli a pozorovali ji.
Byla jsem velmi pohostinná.
Dáte si chipsy?
A říkám: „Jen tu počkám na Ginu.“
Jen tu počkám na Ginu.
A pak jsem usnula.
Vlezla do ložnice a lehla si.
Viděla jsem postel a chtělo se mi spát.
Tak jsem si tam lehla...
a usnula.
To už zašlo daleko. Volám na policii.
Policie Naples.
Říkám ne!
Nebyla agresivní. Nic neudělala.
Jen vlezla do domu a šla si lehnout do ložnice.
Vystopujte mi ten poslední hovor.
Byl to horký floridský den, tak jsem skočila do bazénu.
Zaplavala si v bazénu.
Nechali mě tam dělat, co jsem chtěla.
Marco!
Já myslela, že tam bydlí Gina. Nevěděla jsem, že jde o vloupání.
Další zločin.
Podívala jsem se na přátele a řekla: „Musím s tím něco dělat.“
Musím s tím něco dělat.
Nemá to v hlavě v pořádku.
Tak jsem s ní šla promluvit a řekla...
Musíte odejít.
Asi už mě to tam nebavilo, tak jsem odešla.
Proběhla přes dům a dveřmi ven.
Díky za ty chipsy.
Sedla do auta a jela nevyzpytatelně.
Stáli jsme na konci příjezdové cesty
a probírali, co s tím.
Řekla jsem, že by takhle neměla řídit.
Můžu jedině zavolat policii.
Protože kdo ví, jak tohle dopadne?
Dojela jsem na pláž
a konečně jsem si dala ten šlofík, co jsem potřebovala.
Haló, policie Naples, chci nahlásit...
- Páni, prvotřídní služba. - Kde je?
Vzali mě na pláž, abych ji identifikovala.
A když jsme ji našli, vypadala zmateně a omráčeně
a nevěděla, kde je.
Teď jste moje.
Podle policie do domu vnikla...
ŽENA ZATČENÁ ZA PODIVNÝ ZLOČIN
...protože myslela, že patří kamarádce.
Ta zpráva se nedostala jen do místních zpráv,
ale i do národních. Běželo to i v mém rodném městě.
Byla jsem zděšená.
Tato žena vešla hlavním vchodem
a chovala se jako doma.
Potřebuje jen obejmout a čisté oblečení
a nejspíš manžela.
Byla v televizi a bylo to vtipné.
Ten moderátor říká: „Na hranici bizarnosti od jedné do 10...“
Tohle je 11. Tohle vloupání v Naples je šílenost.
Dali mi 45 dní.
Tak mě zavřeli do okresní věznice Collier,
neboli okresního hotelu Collier.
Jděte spát.
Po pár dnech
mi došlo, že mám konečně čas pracovat na své knize.
Tak tam sedím jako Indián,
shrbená a snažím se psát.
Měla jsem své typické plážové ráno...
Napsala jsem pár kapitol.
Odpočívej v pokoji, Gino.
Požádala mě o pomoct s knihou.
Tak říkám: „Fajn, napíšeme spolu knihu.“
Tak spolu píšeme.
Jak vidíte, je tu i její jméno. Edward Caputo a Natalie Slavek.
Jmenuje se Cuckoo Girl.
A úvodní kapitola je o tomto zážitku.
Chtěla jsem ji napsat, abych pomohla druhým.
Je tolik lidí, kteří touto nemocí trpí.
O bipolaritě jsem slyšel až díky Natalie před 10 lety.
Bohužel je hodně takových holek.
A díky tomu příběhu se možná nebudou cítit tak samy.
Když přijde na mentální poruchu, všichni jsou tak temní.
Já to beru, jak to je, protože se ráda směju.
Myslím, že smích je nejlepší lék, co je.
Žiju svůj sen. Řídím svůj život.
A žiju podle státního motta.
„Přijeďte sem na dovolenou, s podmínkou dodrženou.“
Taky pracuju na scénáři Obdařený,
který je o Charliem Sheenovi, který je obdařený
a dostane se k pornofilmům.
A režisér s producentem chtějí natočit
pornofilm o dokonalém penisu.
Tak dělají průzkum, jako Jon Hamm.
Ten je tím známý.
A hledají další lidi s dokonalým penisem.
Jestli se Charlie Sheen dívá, ať mi brnkne...
To je moje číslo.
Překlad titulků: Eva Haasová