Stāsts, ko dzirdēsiet, būs bīstams, nelegāls, neētisks,
zemisks, neadekvāts, amorāls
un katrā ziņā muļķīgs.
Bet arī patiess. Savā ziņā.
IEBRAUKTUVE
Tas notika 2012. gadā.
Biju salietojies tik daudz narkotiku, ka īsti nesapratu, kas notiek.
Signalizācija neapstājās, un tas bija briesmīgi.
Padomāju: "Ko esmu izdarījis?"
Iezvanījās telefons.
Es atbildēju.
Hallo?
Tā bija apsardze, kas teica...
Hei, kas notiek? Viss kārtībā?
Atbildēju: "Viss labi. Viss ir kārtībā."
Viss labi. Viss ir kārtībā.
Paskatījos uz leju un sapratu, ka esmu bokseršortos un zeķēs.
Pamanīju priekšautu, ko paķēru un uzvilku.
Paķēru divas ūdens pudeles, brauniju un izlēcu pa logu.
Sveiki, mani sauc Čeds Korns. Uzaugu Pensakolā, Floridā.
Esmu sadzīves tehnikas meistars. Man ir Tureta sindroms.
It kā centies atturēties no nevilšām kustībām,
it kā tās būtu šķavas.
Kādu brīdi vari to aizkavēt, bet tad notiek tik un tā.
Un tad parādās sejas vai balss tiks.
Pieaugot, sāku dzert.
Dzeršana ļāva aizmirst par visām sajūtām,
es it kā vairs nemanīju Tureta sindromu.
Kad sāku vairāk dzert, es aizrāvos ar citām narkotikām.
Citas narkotikas.
Lietojot aizvien vairāk narkotiku, sapratu, ka pastāv cita manas
personības versija, kas man nepatīk.
Tas bija sliktais Čeds.
Sliktais Čeds bija mans ļaunais līdzinieks.
Jā! Čed! Tas esmu es!
Viņš gribēja salietoties un ballēties.
Viņš bija pavisam traks.
Jā! Jā! Jā!
Kādu dienu darbā tāpat vien nositu laiku.
Ritinu Facebook un redzu, ka manam draugam Džimijam
drīz būs koncerts.
Viņš ir iesildījis vairākus slavenus mūziķus
un ir ļoti veiksmīgs.
Esmu Džimijs Vandevers.
Mākslinieks, izpildītājs, betona meistars, pārmantoto lāstu lauzējs,
gaismas darbonis, zvaigžņu sēkla.
Džimijs V uz skatuves. Mākslinieks ar sirdi un dvēseli.
Tie var būt akli, bet sēž par neko Es saku, tie ošņā, kur vien tiek
Meičas un džeki, saprotiet vienu Man pie kājas, ko par mani var spriest
Pazīstu Čedu jau 25 gadus, esam labākie draugi.
Patiesībā esmu krusttēvs viņa meitai.
Tā ir liela svētība.
Mēs piedzimām ar 11 dienu atšķirību.
Esam kā cimds ar roku.
KONCERTS
Aizgāju uz vietējo krogu,
kur uzstājās Džimijs, un tā vieta bija pārbāzta.
Tur bija liela skatuve, uz kuras repoja Džimijs.
Mākslinieks, izpildītājs, betona meistars
Pārmantoto lāstu lauzējs Esmu patiesības avots
Gaismas darbonis, zvaigžņu sēkla Jā, vecīt, esmu radīts cīņai
Tas ir mans čoms.
Mēs piedzimām ar 11 dienu atšķirību.
- Kā cimds ar roku. - Forši.
Neesmu īsti noskaņā un nodomāju, ka vajag iebliezt.
Man vajag iebliezt!
- Man tiešām patīk ballēties. - Man patīk ballēties.
Piezvanu savam dīlerim - ātrais zvans.
Viņš saka: "Būšu pēc 15 minūtēm."
- Tūlīt atgriezīšos. - Labi.
Paldies, ka atbrauci.
Cilvēki atcerēsies šo vakaru.
Jā, jā jā!
Ieeju atpakaļ iekšā...
Ierodas Čeds un uzreiz var redzēt.
Viņš bija... Vecīt, viņa žoklis bija kaut kur te.
Grieza zobus turp atpakaļ, it kā censtos kaut ko samalt.
Iegāju tualetē.
Nedaudz iešņaucu. Tad vēl.
Ar alkoholu vai narkotikām man nekad nav bijusi aizture.
Turpināju bez apstājas.
Iznācu no tualetes un devos atpakaļ.
Kādreiz jokoju, ka meitenes, dzirdot stāstus par mani, teiktu:
"Tas džeks prot ballēties."
Tas džeks prot ballēties.
Problēma tā, ka skaidrā es protu dejot,
bet domāju, ka tādā ķēmā es izskatījos pilnīgi stulbi.
Tad centos nopirkt dzērienu, lai mazliet nomierinātos.
- Vēl vienu, lūdzu. - Divus.
Viņi man vairs nepārdeva alkoholu, jo domāja, ka esmu piedzēries.
- Tu esi piedzēries. - Bet es biju salietojies.
Mēs esam salietojušies.
Un laikam arī piedzēries.
- Un laikam arī piedzērušies. - Nē.
- Ej ellē, vecīt! - Ej ellē!
Beidz muldēt!
Tavu māti, vecīt!
Tavu māti! Gribi mani izdrāzt? Es tevi izdrāzīšu! Ej ellē!
Atceros, ka mani pārņēma paranoja.
Viņš bija maksimāli uzvilcies, izvalbītām acīm.
Jā, bija uzvilcies ne pa jokam Kā zivs bez elpas
Acis raustās uz visām pusēm Pārņemts ar šaubām par sevi
Šķību žokli, zobus griež kā traks
It kā slēptu ko tādu, ko pats nav redzējis
Tas tovakar bija sliktais Čeds.
Domāju, ka menti nāk iekšā koncertā.
Viss kārtībā?
Biju tik sašņaucies, ka prāts izspēlēja trikus.
Devos atpakaļ uz tualeti atbrīvoties no pierādījumiem.
Vecīt, nedari tā. Menti atradīs caurulēs.
Apēd.
- Jā, tas ir loģiski. - Lai veicas.
Tā vietā, lai nolaistu podā, visu atlikumu apēdu.
Sev teicu:
"Laiks tīties."
Un devos prom.
Atstāju bāru, bet aizvien šķita, ka menti mani izseko.
Kur dodaties?
Centos tikt prom no tā rajona.
Cenšos tikt prom no šī rajona.
Kaut gan sapratu, ka mentu nav,
šķita, ka jātiek prom no ceļa.
Zināju, ka priekšā ir purvs.
Skrēju, kamēr tiku līdz tiltam.
Varu iet pāri tiltam
vai iet caur purvu.
Viņi sagaida, ka iesi pāri tiltam. Ej caur purvu.
Izdomāju, ka neiešu pa ceļu.
Iešu cauri purvam.
Tā nu es eju caur purvu.
Dubļi līdz ceļiem.
Izvelku ārā kāju un saprotu, ka dubļos palikusi kurpe.
- Domāju: "Velns!" - Velns!
Novelku otru kurpi un aizmetu.
"Nav vairs nevajadzīga." Kurpju pāra vairs nav.
Tad es izlīdu caur kokiem.
Piegāju pie kādas ēkas. Pat nezinu, kas tā par ēku.
Centos uzkāpt uz jumta.
Novilku bikses, pārmetu tās pār elektrības kasti.
Centos pievilkties. Man neizdevās pievilkties.
Bikses saplīst un aizķeras aiz kaut kāda dzelža.
Nodomāju: "Nav vairs vajadzīgas. Pie kājas."
- Pie kājas. - Kaut kā pazaudēju arī kreklu.
Tagad ir 7.00 no rīta.
Kas tev nepatīk?
Tur ir vistiņu ēstuve.
Biju pilnīgi nelietojams, dehidrējies un negulējis.
Man vajag padzerties.
Tā vietā, lai ietu iekšā pa galveno ieeju,
eju pa aizmugures durvīm.
Esmu bokseršortos un zeķēs.
Darbinieki saka: "Ko tu te dari?"
Atbildu: "Man vajag ūdeni."
Kur ir tavas bikses?
Tās aizķērās aiz kaut kāda dzelža uz elektrības kastes.
Dodos prom no ēstuves.
Tobrīd biju tik dehidrējies, ka tas jau kļuva nopietni.
Tad ieraudzīju picēriju.
KARSTAS UN GARDAS
Ieskatos pa logu, bet nevienu tur neredzu.
Vēl aizvien jūtos dehidrējies.
Šķita, ka nomiršu, ja nedabūšu kaut ko padzerties.
Domāju: "Kā lai tieku iekšā?"
Tad pamanu karoga mastu.
Uz tā bija picērijas karogs.
Nocēlu karoga mastu.
Iegrūdu mastu durvīs.
Uzsitu slēdzenei ar mastu, un durvis atvērās.
- Paldies Dievam. - Kad durvis aizvērās,
es tiku ieslēgts iekšā.
Pamanīju dzērienu ledusskapi un paķēru divas Pepsi pudeles.
Iebrauktuves logs bija vaļā.
Izlēcu pa logu un devos prom.
Jutos, ka pirmoreiz mūžā dzertu Pepsi.
Izdzēru abus vienā piegājienā.
Aizvien esi izslāpis?
Šķita, ka ar diviem Pepsi nepietiek. Vēl aizvien biju izslāpis.
- Vēl esmu izslāpis. - Tāpēc devs atpakaļ.
Ko tu dari?
Esi kādreiz domājis, kā viņi uztaisa karstas un gardas picas par 5 dolāriem?
Sliktais Čeds sāka uzvesties neprātīgi.
Uz priekšu, vecīt!
Kas ir viņu noslēpums, Čed?
Viņš centās saprast, kā picērija pagatavo picas
tikai par 5 dolāriem.
- Bieza un sulīga. - Ar maliņu.
Viņš bija pārņemts ar to noslēpumu.
Kur ir viņu noslēpums?
Nav nekāda noslēpuma.
Esmu Ovens Kregs un strādāju picērijā.
"Karstas un gardas" picas tapšana ir vienkārša.
Ieskatītoties pa logu var redzēt, kā viņi gatavo picas.
Katru stundu mēs sagatavojam desmit siera un pepperoni picas.
Mēs tās glabājam uz plaukta pie krāsns.
Kad cilvēki tās pasūta, liekam krāsnī.
Kādas trīs turam priekšā siltumizturīgajās kastēs
kādas 20 vai 30 minūtes, līdz mums tās jāmet ārā.
Vai arī tās apēdam, ja esam izsalkuši.
Pēc visa tā Pepsi, es vairs nebiju izslāpis,
bet biju ļoti izsalcis.
- Pepperoni, vecīt! - Viņiem bija pepperoni...
siers... mērce.
Tobrīd garšoja tīri labi.
Tad sāka skanēt signalizācija.
Sliktais Čeds!
Padomāju: "Ko esmu izdarījis?" Iezvanījās telefons.
Neatbildi!
Es atbildēju.
Hallo?
Tā bija apsardze, kas teica: "Hei, kas notiek?"
- "Viss kārtībā?" - Kas notiek? Viss kārtībā?
Viss kārtībā?
Neko nesaki! Noliec klausuli!
- Teicu: "Nav kārtībā." - Nav kārtībā.
"Ir slikti. Ļoti slikti."
Ir slikti. Ļoti slikti.
Tobrīd aptvēru, ka sliktais Čeds ir savārījis ziepes.
Tu mani slikti ietekmē. Pienācis laiks tam pielikt punktu.
Nedomāju, ka varu tā turpināt, sliktais Čed.
Nesaki tā, Čed, es tevi mīlu. Esam radīti viens otram.
Mēs vairs nevaram būt kopā, sliktais Čed. Es viņam teicu:
"Sliktais Čed, atstāšu tevi picērijā."
Atstāšu tevi picērijā.
- Čed? - Sliktais Čeds nebija par to priecīgs.
Sliktais Čed, nē!
Nodomāju, ka nebūs labi.
Tas bija briesmīgi.
Viņš par visu bija ļoti nikns.
Es par visu esmu ļoti nikns.
Tev mani vajag. Esam kā cimds ar roku.
Ir tāds sens indiāņu teiciens:
"Tevī mīt divi vilki.
Izaugs tas, kuru barosi."
Esmu karsts un gards, Čed!
Nē.
Nē!
Tad padomāju, ka jātinas.
Aizgāju uz restorāna virtuvi un uzkāpu uz ledusskapja.
No turienes varēju ielīst aiz griestu plāksnēm.
Kad ielīdu griestos, biju tik salietojies,
ka nezināju, vai iet uz priekšu vai atpakaļ, pa kreisi vai pa labi.
Vienkārši gribēju tikt prom.
Tu no manis nekad neizbēgsi!
Tad jutu, ka griesti sāk iebrukt.
Iekritu tieši tur,
kur tiek pieņemti pasūtījumi.
Izkritu cauri tieši tur.
Paskatījos uz leju un sapratu, ka esmu bokseršortos un zeķēs.
Pamanīju priekšautu.
Paķēru un uzvilku to priekšautu.
Uzrakstīju savu telefona numuru uz lapiņas.
Un atvainojos.
Paķēru divas ūdens pudeles, brauniju un izlēcu pa logu.
Sasodīts.
Velns.
Protams, ka tas bija policists.
Aizdomās turamais par zādzību noķerts tikai bokseršortos,
zeķēs un picērijas priekšautā.
Iedomājieties.
Par Čedu picērijā uzzināju tad,
kad manu bērnu māte atsūtīja rakstu
ar piebildi: "Skat, ko tavs brālis tagad izdarījis!"
Zināju, ka viņš ir salietojies.
Esmu Maiks Korns. Čeda Korna vecākais brālis.
Viņš paņēma ūdens pudeles un brauniju,
uzvilka darbinieka priekšautu un centās aizbēgt.
Kad biju ieslodzījumā, satiku džekus, kas teica:
"Sasodīts, redzēju tevi televīzijā.
Tu esi leģendārs."
Tad viņi pasauca citus cilvēkus:
"Viņš ir leģendārs! Floridas čalis."
Policisti teica, ka notvēra Kornu, kad viņš kāpa ārā
pa iebrauktuves logu.
Beigās man piesprieda gadu cietumā.
Kad viņu izlaida, es viņu sagaidīju
un aizvedu atpakaļ uz rehabilitācijas klīniku.
Kopš tā laika viņam veicas ļoti labi.
Nesen viņš nopirka mašīnu. Tagad strādā pie manis.
Kad viņš nelieto, varu viņam uzticēties.
Pateicu: "Ja vien būsi skaidrā, viss būs labi."
Pēc veiksmīga laika pārejas mājā
mēs ar brāli sākām dzīvot kopā.
Viņš ir lielisks priekšnieks, skolotājs...
Kolēģis, brālis, viss pārējais.
Parādi savus refleksus.
Domāju, ka pēdējo gadu laikā Čeds ir atradis to, kas bija jāatrod.
Viņš var ieskatīties spogulī un būt apmierināts
ar cilvēku, kas skatās pretī.
Visi šajā pasaulē ir darījuši trakas, dīvainas lietas.
Visi! Saprotat, ko domāju?
Tas bija izšķirošs brīdis manā dzīvē. Ļoti apkaunojošs.
Ja mans stāsts palīdz citiem, iedvesmo viņus kā:
"Ja šis mūlāps, kas ielauzās picērijā
un izkrita caur griestiem, sadzēries un salietojies metamfetamīnu,
ja viņš var izmainīt savu dzīvi un mainīties..."
Esmu karsts un gards, Čed!
"...tad kāpēc lai es nevarētu?"
Subtitrus tulkoja: Grēte Grīviņa