Neboj se, kovboji.
NA POČEST MORRISE A GOSCINNYHO
Nechám tě žít.
Ale bude to horší.
Bude to horší, protože budu pořád s tebou.
Dokonce i uprostřed pouště.
Ve všem, co uslyšíš,
bude mé jméno.
Ve všem, co uvidíš,
bude mé jméno.
V šeptajícím větru
bude mé jméno.
Na každém tvém kroku,
mé jméno.
Mé jméno bude zeď, do které budeš pořád narážet.
A budeš mít strach, kovboji.
Strach.
I ze svého vlastního stínu.
KAPITOLA 8 ZPĚT KE KOŘENŮM
ALBUQUERQUE 10 MIL SAMÝ PRACH…
Lincolnův konvoj tudy projel.
Nedaleko od vašeho domova.
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě, proč?
Musíme čelit muži, který tě málem zabil.
To on musí čelit nám.
Tak takhle to je.
Mluvím vážně, a ty to zlehčuješ.
Ano, zlehčuju to, protože jsme tři.
Spolu jsme silnější.
Mám strach, že tě zraní.
To je ten konvoj. Jsou v pasti.
Podívej se na ta těla.
Ti v šedých uniformách jsou stráže, prezidentova osobní stráž.
Nejspíš je zaskočili.
Ve všem, co uslyšíš, ve všem, co uvidíš,
bude mé jméno.
-Hej! Pojďme rozebrat situaci. -Dobře.
Střelci se schovávají nahoře.
Vozy pod nimi jsou provrtané střelami.
Ale děla už nestřílí, takže jim buď došla munice,
nebo byla cílem sabotáže jako tamto.
-Poslouchejte, střelba. -To je puška Sharps 59.
Jde to z vozů.
Nepřítele drží na uzdě odstřelovač.
Vzhledem k počtu padlých stráží dlouho nevydrží.
Zkrátka musíme najít způsob, jak přejít 300 metrů nechráněného terénu
před zraky ozbrojených, střelby chtivých maniaků.
Jo.
Budeme potřebovat plán, který je… odvážný.
Riskantní.
Sebevražedný.
Takže stupidní.
Stupidní.
Co je? V Odyssee to Odysseus udělal s ovcemi, a fungovalo to.
Až na to, že keře se nehýbou!
Máš lepší nápad? Neřekla bych.
Ustaňte!
Vzdávám se!
Slyšíte mě?
Vzdávám se!
Ale moje winchestrovka ne!
To je prezident.
Pohyb, no tak!
No tak!
To je změna oproti Kongresu!
Prozatím bychom měli být v pohodě.
Abraham Lincoln, 16. prezident Spojených států amerických,
k vašim službám.
Rád vás zase vidím, Lukeu. Jak je to dlouho?
Skoro tři roky, pane prezidente.
Je to zvláštní. Chcete pozvat
staré přátele do Washingtonu, a paf,
skončíte spolu v obležení v Novém Mexiku.
-Osud je nevyzpytatelný. -Tohle není osud, pane prezidente.
Vážně? Jak to?
Převrat? Sotva jsme měli volby!
-Ti lidé nemají trpělivost. -Zato mají zbraně, pane prezidente.
Přišli jsme vás odsud dostat.
Proto pracujete s týmem.
Chápu.
Mezi námi, Lukeu,
to známé „kůň, kovboj, nemýt se, nemluvit, nesmát se“
je trochu zastaralé.
-Věřte mi, mrzí mě to. -Drží vaše obrana?
Ano, samozřejmě. Zatím.
Napadli nás ze zálohy, ale moji muži bojovali jako lvi.
Poslal jsem četu, aby zneškodnila jejich děla.
Nejspíš to zabralo, jinak by bylo po nás, ale nikdo z nich se nevrátil živý.
Od té doby se držíme.
-Zkoušeli jste utéct? -Od začátku.
Ale jsme obklíčeni ze tří stran.
Jsou 30 metrů od nás a útočí na naše zadní křídlo.
Takže jsme obklíčeni.
Ano, ale naštěstí
máme skvělého odstřelovače, který drží nepřítele na uzdě.
Mě.
Patřím na Západ. Cítím to v duši.
Tohle mi do života vrátilo vzrušení. Cítím se tak naživu.
A jestli jsem pochopil jednu pravdu,
tak to, že nutrie musí zpátky do nory!
Nutrie musí zpátky do nory!
Nutrie nemůže!
Je to kód. Poslal jsem ho posbírat munici z mrtvol.
Nutrie Bambini! Tedy desátníku Bambini!
Okamžitě se vraťte!
Nemůžu!
Cože? Co to na mě zkoušíš?
Na co čekáš? Až schválím zákon proti lenosti?
-Ne, pane prezidente. -Podívejte se tam.
To bude jeden z těch, co poškodili děla.
Rychle!
To je vše? Kolik jich je?
Třicet sedm.
Přepočítej je.
Ztrácel jsem naději, seržante…
Pierce, pane prezidente.
Jsem jediný, kdo přežil.
Je to horší než Gettysburg. Nic takového jsem neviděl.
Dovolte mi doplnit munici a vrátit se, pane prezidente.
Jejich děla jsou pryč, ale pořád mají ozbrojence.
-Dobrá práce, seržante. -Dobře.
Viděl jste, kde se nepřítel na druhé straně linie schovává?
Ano, proč?
Protože vás budeme potřebovat.
S tak málo náboji dlouho nevydržíme.
Bambini se může vrátit a sehnat další.
Z dlouhodobého hlediska to nepomůže.
Pane prezidente, musíme se pokusit utéct.
Utéct? Jako vojáci Konfederace?
Politice nerozumím, pane prezidente, zachraňování ano.
Tohle je bezpečná zóna.
My jsme tady.
Nepřítel je tady a tady.
Už jste sejmul 23 střelců, což zdržuje jejich přesun.
Máte pravdu.
Díky prezidentovým zásahům na levém křídle
se stáhli zpátky sem, kde jsou krytí a na vyšším bodě.
Což znamená…
že když překřížíme jejich dva palebné úhly…
Je tam slepé místo.
Až na posledních deset metrů před bezpečnou zónou.
Takže je po nás.
Pokud…
si nezakryjeme těla kovovými pláty.
Hele, měli je všude po vozech.
Použijeme je pod oblečením jako brnění.
Zničíme je.
Pane prezidente, při vší úctě, upřímně pochybuji, že…
V nejhorším případě to selže.
Utečeme, Zeeová vyhraje, systém se zhroutí,
ona všechny pobije a z Bambiniho si udělá hračku.
Ne, proč bych se měl stát její hračkou?
Budu předstírat smrt a přidám se k vašemu týmu.
Společně se vydáme na dakotské pláně.
Psanci lovící psance.
Lovci odměn. Renegáti.
Pro evakuaci se rozdělíme do dvou skupin.
Vy tři jděte s Piercem a Bambinim pro posily.
Byli na nepřátelském území, povedou vás.
My odvedeme pozornost, aby nepojali podezření.
Budou střílet na nás, a vy můžete utéct.
Vydržíme, jak dlouho bude třeba.
Jdeme.
Nemůžeš tu zůstat.
Potřebujeme tě s námi.
Je mě třeba tady.
Co když to skončí špatně?
Musím ti toho hodně říct.
Další důvod k záchraně Ameriky a svobody slova.
Bude to v pořádku.
Postarej se o ně.
O všechny.
O všechny, samozřejmě.
-Jsi v pořádku, hochu? -Ani ne.
Na kuráž.
Pane prezidente, dáte si?
Počkat, můžu to ochutnat?
Tu vůni znám a myslím, že ty taky.
-Chloroform. -Chloro, co?
-Co to sakra je, Pierci? -Není to Pierce.
Vzal si uniformu z Pierceova těla.
Ale zapomněl na jeden detail.
Červený odznak odvahy pro ty, kteří bojovali v Pittsburghu.
Nemohl tam být.
Bylo to ve stejný den jako bitva, která ho poznamenala.
Gettysburg.
Tisíc kilometrů od Pittsburghu.
Stráž!
Co tady děláš?
To není správná otázka.
Správná otázka je, jestli vaše zbraně míří správným směrem.
Čekali jsme na váš signál.
PROHLÁŠENÍ O NEZÁVISLOSTI STÁTU NOVÉ MEXIKO
Posadil jsem vás tam, abyste si mohli vychutnat vůni borovic.
Je šílené, jak vůně dokáže vyvolat vzpomínky.
Nejsme daleko.
Voní to tu jako doma.
Střelný prach, strach, krev.
Dívej se na mě, když s tebou mluvím. Na toho, kdo ušetřil tvůj život…
když tě mohl zabít.
Je čas podepsat, Abrahame Lincolne.
Osm písmen, jedna tečka, a je po všem.
Myslíte, že vám Nové Mexiko předám?
A uděláš to legálně.
-První krok k obnově Ameriky. -Upadne do chaosu!
Opovažuješ se kázat mi o chaosu?
Zničil jsi všechny naše zvyklosti, všechno jsi lidem slíbil.
Všechny ty řeči o svobodě. Svoboda projevu, myšlení a vlastnictví.
To lidé nepotřebují.
Potřebují pořádek a pravidla, aby znali své místo.
Se vším tím skoncuju.
S laxností, pokrokem, dokonce i s tou tvou ubohou abolicí.
-Vše rozdrtím. -Sněte dál.
Kolik mužů ti zbývá? Čtyři?
Tolikrát tě slušně požádám…
Slušně vás žádám, abyste šla do prdele!
O jednoho míň.
Pak vyrvu tvému vojínovi oči.
-Pak tvému desátníkovi… -Nebudu její hračka!
Nebudu její hračka.
Podepíšu to!
Podepíšu to.
Máme malér.
Proč se usmíváš?
Vykloubila jsem si prst.
Proto se usmíváš?
Je to ten správný prst.
Děkuji za to prezidentské gesto. Bůh žehnej Americe.
Pochybuji, že požehná té vaší.
Ne, když ho za mě požádáš ty.
Ať žije nové Nové Mexiko!
Začíná nová éra!
To je ono, konečně jsme to dokázali!
-Louise! -Ne!
Prohlášení!
Ukradla to prohlášení!
Chlapi, chyťte ji!
Sakra.
Rychle, do lesa!
No tak, rychleji!
Tvá dcera má kuráž.
Nevychovala jsi ji tak špatně.
Skoro mě mrzí, že to musím udělat.
Sakra!
Zachraň naši Louise.
Pane prezidente?
To je ale brnění!
Zabiju tě!
Pusťte mě!
Lukeu!
Žádné prudké pohyby.
Zbraň v pouzdře.
Cuká mi prst na spoušti.
Střílej!
Podívej se na jeho ruku.
Bojí se, že se netrefí.
Ví, že jsem rychlejší než on.
Aby ses netřásl, musíš spolknout své vlastní srdce.
Ale pustil jsi je do svého života.
Teď jsi ochromený.
-Nemůžeš ji zachránit. -Neposlouchej ho!
Střílej!
Slyšíš to přicházet, Lukeu?
Zázrak.
Je to okamžik, kdy blesk udeří na stejné místo dvakrát.
Druhá lekce dne.
Když má někdo dlouhé rukávy, není mu zima.
Schovává esa.
Sleduj, Lukeu, podvádí!
Proto je rychlejší.
Říkal jsem, že tě zabiju.
Chtěla jsem zkusit být pravá Calamity.
Legendy se někdy píší v přítomnosti.
Měl jsem tu čest být dnes u toho.
V této bitvě mezi temnotou a demokracií
temnota málem vyhrála.
To jsme však nespoléhali na naše zachránce.
Hvězdy, které nás vedou temnotou.
S hlubokým dojetím chci vzdát hold odvaze,
síle charakteru a nezištnosti
jedné z největších legend, které nám Divoký západ dal.
Legendě, které moc fandím.
Jmenuje se…
Calamity Jane.
Pane prezidente, je to velká čest.
Jestli jste četl mé dílo, víte, že nejsem na pocty.
Promiňte, pardon. Podržíte to? Díky.
-Co tu děláte? -Jsem s paní Jane kvůli knize.
-Jak to myslíte? -Neřekla vám to?
Vydáváme tu sérii znovu jako fotoromán.
Calamity Jane, třetí díl.
Název jsem vymyslel já.
Skutečné činy zachycené živě. Akce, emoce, 100% autenticita.
Všechno mi řekla.
Jako předtím v lese,
když sejmula 32 desperátů, než zachránila vás.
Ještě že tam byla.
Takže…
udělala to, aby nás zachránila, nebo to udělala kvůli knize?
Muybridgi! Foto.
Na místa.
Můžu, pane prezidente?
Pozor…
Byl to nářez.
Všechno, co se řeklo.
Všechno, co se neřeklo.
Nejspíš odcházíš.
-No tak, Edwarde Muybridgi. Mám práci. -Už jdu.
Joe je na útěku. Vyraboval Marshal City.
Hrál si na šerifa a hlídal banku,
a pak si chtěl banku nechat.
Myslím, že mám všechno.
Promiňte, slečno. Jak se jmenujete?
-Já? -Ano, vy. Jak se jmenujete?
Do té knihy.
Jmenujete se Louise…
Lucky.
Jmenuje se Lucky Louise.
Na tři.
Raz, dva…
KONEC
České titulky Tereza Wong