Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
ПРОТЕ ВСІ ПЕРСОНАЖІ Й ЗОБРАЖЕНІ ПОДІЇ — ВИГАДАНІ
ТОДІ ДЕ ПРАВДА?
«Іноді правда криється на зворотному боці Місяця.
Та це не означає, що лицевий бік — вигадка».
Трумен Шейді.
Ти не чув цієї цитати?
Авжеж, чув!
Але що б не було за полем зору, люди вірять лише власним очам.
І це стає істиною. Як ці новини.
Повня погано на тебе впливає.
Як не крути, Місяць — це Місяць.
Це ви всіляку бредню верзете, а не я!
Брехуном мене називаєш?
Вона тут.
Дякую, що приїхали в таку пізню пору.
В житті ви ще гарніша.
Ось дві новини.
Перша... Шістдесят шість днів тому
шпигуни викрали літак, який летів внутрішнім рейсом...
ЗНИЩИТИ ІМПЕРІАЛІСТІВ США!
...з 51 громадянином Японії, до Північної Кореї.
Сьогодні, 66 днів опісля...
14 ЛЮТОГО 1970 ПІВДЕННА КОРЕЯ
...39 пасажирів нарешті повернулося на свободу.
Решта 12 пасажирів і досі в заручниках у Північній Кореї
й не можуть повернутися.
Нас утримували в окремих камерах
і катували електричним струмом.
Один із невільників збожеволів...
Ось друга новина.
15 БЕРЕЗНЯ 1970 року ТОКІО, ЯПОНІЯ
Сьогодні в Комагоме, Тосіма, Токіо, арештували
лідера Фракції Червоної Армії, екстремістського угруповання, —
Тадасі Ямамото.
Фракція Червоної Армії — брутальне антиурядове комуністичне угруповання,
яке брало участь у заворушеннях в Токійському університеті.
Вони запаслися зброєю та саморобними бомбами
і переросли в терористичну організацію.
Революція!
Ці дві новини — з різних країн
і їх мало що пов'язувало.
Донедавна.
Пов'язати ці дві події — неважко. Потрібно лише трохи креативності
й бажання повірити.
ГАРНІ НОВИНИ
Ми знайшли це серед ваших речей.
Що це означає?
Я не знаю англійської.
Що тут написано?
І тут починається третя новина.
31 БЕРЕЗНЯ 1970 року АЕРОПОРТ ХАНЕДА, ЯПОНІЯ
Розслабся.
Ми «Завтрашні Джо».
Тоді не було ні металодетекторів, ні перевірок.
З того дня все це стало обов'язковим.
Можна сказати, ці дев'ять психів
сприяли покращенню японські системи авіаційної безпеки.
Проходьте.
Пані й панове,
ласкаво просимо на борт рейсу 351, що прямує до Ітадзуке.
Ми скоро відлітаємо,
тож пристебніть ремені безпеки.
Спробуйте відкрити й потягнути.
Для мене честь летіти з вами, капітане.
Що таке?
Хіба ви не радієте?
Чого б це?
Ви от-от налітаєте 10 000 годин.
Як воно вам?
Боляче.
Що?
Після 10 000 годин у цьому тісному кріслі
у мене загострений геморой.
Усе аж так погано?
Препаскудно.
Якщо в мене рак, то я труп.
Шкода, що ви не можете його нікому показати.
Навіщо мені його комусь показувати?
Бо це як орден пошани.
Ваші гемороїдальні шишки горлають:
«Ми — результат 10 000 годин у повітрі!»
Перевірмо все.
Пані!
Забрати вашу сумку щоб ви мали більше місця?
Слухайте.
Вам що, доплачують
за ці фальшиві посмішки?
Перепрошую.
Згадав.
«HJ» означає...
Викрадення!
РОЗДІЛ 1 ВИКРАДЕННЯ
Голови — вниз!
Усім замовкнути!
Пані та панове,
сталася невеличка затримка.
Перепрошуємо за незручності.
Дозвольте офіційно представитися.
Ми — Ліга комуністів Фракції Червоної Армії.
Привіт. Я Шінічі Ісіда — заступник Міністра транспорту.
Сьогодні Японію...
охопило те, що Маркс називав високим капіталізмом.
Всесвітня виставка 1970 року свідчить
про стрімкий розвиток економіки Японії...
Отже, ми заявляємо!
Щоб розчавити буржуазну капіталістичну владу,
існує єдиний вихід:
збройна революція.
Мабуть, це було непросте рішення.
Ви відвідаєте церемонію відкриття?
Авжеж. І...
- Пане Ісідо? - Так, відвідаю.
Міністерство транспорту має...
Пані та панове, це пряма трансляція.
- Перепрошуємо за... - Чорт!
От покидьки!
Шановні глядачі!
Куди вони летять?
У Пхеньян?
Ви сказали: «Пхеньян»?
Хіба схоже, що ми зібралися у відпустку на Гаваї?
Ми не заради танців це робимо!
Ми побудуємо військову базу.
Ви хоч знаєте, як у Північній Кореї?
Авжеж, знаємо.
І ви однаково хочете забрати всіх цих людей із собою?
Ви знаєте, що з ними буде?
На жаль,
революція вимагає жертв.
Кожен з нас готовий померти.
І якщо хтось стане на нашому шляху...
ми їх уб'ємо.
Щоб дістатися до Пхеньяну...
ми підемо
на що завгодно.
Трішки лівіше.
Я не знаю, як долетіти до Пхеньяну.
Жоден комерційний японський літак не бував у Північній Кореї.
Чекайте.
Маедо.
Ти ж був там, правда?
Що?
Я отримав японське громадянство понад десять років тому.
І мої батьки з Південної Кореї, не з Північної.
Тоді ми не маємо вибору.
А радар вам навіщо?
Щоб отримувати вказівки із землі. Летіти туди чи сюди.
Ви знаєте частоту диспетчерської Пхеньяну?
Не знаєте?
Звідки? Ми навіть дипломатичних зв'язків із ними не маємо.
Перш ніж викрадати літак,
зробіть домашку.
Годі!
Досить! Візьми себе в руки.
Як ти дістанешся до Пхеньяну, якщо поб'єш пілота?
Перепрошую.
Шануймо одні одних,
доки не прибудемо.
Це внутрішній рейс.
Нам не вистачить палива.
Треба заправитися в Ітадзуке...
Баки мені забиваєш, старий?
Знаєте, насправді...
Гадаю, одного пілота буде достатньо.
Але пального не вистачить.
Пізніше я бачив у новинах,
що пального було достатньо, але...
Що ще їм лишалося?
Викрадачі й гадки не мали, де індикатор рівня палива.
І відважні пілоти цим скористалися.
ІНДИКАТОР РІВНЯ ПАЛИВА
ЩЕ ПОВНИЙ
ДИСПЕТЧЕРСЬКА АЕРОПОРТУ ІТАДЗУКЕ
Це рейс 351.
Просимо дозволу на приземлення для дозаправки.
Вони прибудуть за 20 хвилин! Спецпризначенці вже їдуть?
Викрадачі вимагають наступного.
Сили самооборони й поліція
не повинні наближатися до літака, поки він заправляється.
Після дозаправки ми попрямуємо в Пхеньян.
Вимагаємо карту й компас.
У викрадачів є рідка вибухівка.
Якщо вимоги не задовольнять,
вони підірвуть її.
Чорт! Я знав, що так буде!
Спецпризначенці — скрізь! Готуйтеся до перестрілки!
Виведіть заручників!
Нікому не рухатися!
Будь ласка, не вбивайте нас!
Тихо!
Ще крок — і ми усіх повбиваємо!
Якщо вони відкриють вогонь, ми відповімо!
Ми не відступимося перед капіталістичними свинями!
Наш план такий.
Спочатку команда А проб'є колеса.
Тоді спустіть задні сходи...
Стоп. Хіба це не перед?
Це перед?
А, так!
Це сосиска з крилами, а не літак.
Хто це в біса намалював?
Хто це намалював?
- Крок уперед! - Досить.
Приблизні втрати?
Десь від п'яти
до сотні. Плюс-мінус.
Надто велика похибка.
Усі.
Що озброєні спецпризначенці роблять на злітній смузі?
На моєму літаку не постраждає жодна душа.
Пане голово...
Я захоплююся вашим прагненням врятувати життя людей,
але певних жертв не уникнути, якщо хочемо знищити комуністичні сили.
«Певних жертв»?
- Ти. - Так.
Як звучить слоган нашої авіакомпанії?
«Безпечно, як удома».
Іноді
люди помирають і вдома...
Мерзотник!
Але тоді й ціна на житло падає, так?
Якщо доходи впадуть, ви візьмете відповідальність на себе?
Чи це зробить уряд?
Негайно відкличне збройні сили й заправте літак.
Інакше ми підірвемо бомбу, і всім — кінець!
Цей аеропорт — під юрисдикцією ЗС США,
тож заправка займе деякий час.
Спочатку відпустіть пасажирів —
і ми поговоримо з військовими США.
Даємо вам годину.
Ми, Фракція Червоної Армії,
не боїмося жертв заради успіху революції! Ми...
«Завтрашні Джо».
«Завтрашні Джо»?
Що це в біса таке?
Це ж наче манга?
Так. Вийшла в 1968 році.
Автори: Асао Такаморі й Тецуя Чіба.
Головний герой — боксер на ім'я Джо Ябукі.
Серіал відомий цитатою:
«Навіть якщо це триватиме мить, я палатиму сліпучим вогнем.
І в кінці
залишиться лише купка білого попелу».
Скільки цим комунякам років?
По-перше, хочу перепросити.
Якщо бомба вибухне,
провина — не на нас.
Це масове вбивство від рук капіталістичної Японії, яка нас до цього довела.
Пробачте.
Секундочку.
Він їде до нас?
Що вони роблять?
Хто-хто, а уряд
точно знає, що робить.
Що це? Чому до них під'їхав винищувач?
Негайно зв'яжіться з ними!
Хто дав дозвіл?
Не я.
Наказ віддав я!
Що?
Як член Сил самооборони я не можу просто стояти, склавши руки.
Що ви робитимете, якщо це призведе до жертв?
Цього не буде.
Що відбувається?
Що він задумав?
Схоже, він виходить із літака.
Він що...
припаркував літак і втік?
Ви уявляєте, як дратує,
коли перед вами хтось паркується й тікає, коли ви поспішаєте?
Приберіть винищувач, інакше я що десять хвилин відстрілюватиму комусь довбешку!
Не треба недооцінювати їх.
Ми колись теж такі були.
ЦЕНТРАЛЬНЕ РОЗВІДУВАЛЬНЕ АГЕНТСТВО КОРЕЇ
Без наказу Високоповажності...
НАЧАЛЬНИК ШТАБУ ВПС РК
...Повітряні сили дотримуватимуться протоколу.
Начальнику штабу Чхве!
Чому він раптом так вперся?
Чув, ВПС на боці Кіма — голови адміністрації президента.
Схоже, це правда.
Що за нагальна національна проблема зібрала всіх вас тут?
Хто це?
Я ніхто, тож так мене й називайте.
Привіт, Ніхто.
- Як життя? - Добре, дякую.
Вас уже ввели в курс справи, так?
І що скажете?
Япошки викрадають інших япошок до Північної Кореї? Сайонара!
«Япошки»? Слідкуйте за язиком!
Даруйте за неввічливість.
Бачите, за колоніального панування
мій дідусь жив за два будинки від борця за незалежність.
Ви ж наче казали, що ваш дідусь видав його японській поліції?
Про це можна було й не згадувати.
Японія, Північна Корея... це проблеми інших країн — не наші.
Коли йдеться про життя людей, кордонів не існує.
Ідеться про права людини.
Розвідка РК й захист прав? Це щось новеньке.
Чекайте, це вказівка згори?
Його Високоповажність нині зайнятий важливими обов'язками.
Я розповім йому про все пізніше. Зроблю сюрприз.
Я отримав дані від ЦРУ США.
Ситуація виглядає не дуже.
Якщо Японія наламає дров,
літак може полетіти через повітряний простір Південної Кореї.
Прошу негайно повідомити всі інстанції.
Із США все ясно.
Вони хочуть тримати СРСР під контролем,
тож прагнуть нашої дружби з Японією.
Але що робить Японія?
Винищувач заблокував Хару на злітній смузі.
Винищувачі не мають заднього ходу,
тож його взяли на буксир.
Ми розгрібаємо це лайно, щоб утерти носа япошкам
й поцілувати в дупу янкі?
Хто в біса цей тип?
Так, що там?
Скільки разів повторювати? Вони точно комуняки!
Що? Докази?
Дай мені два тижні.
Гаразд.
Боже!
Справи такі.
Вони полетять у Північну Корею з пасажирами
й використають їх для переговорів з Японією.
Але!
Подумайте, що буде якщо вони попросять економічної допомоги.
Тоді ВВП комуністів на Півночі
виросте — й ми пастимемо задніх.
Мені зле від однієї лиш думки.
Та що, як...
ми візьмемо справу в свої руки й виправимо все за них?
Якщо ми це зробимо,
Японія буде перед нами у великому боргу!
І наш прапор гордо майорітиме на світовій арені.
Високоповажність буде в захваті.
Голова апарату Синього дому лусне від заздрощів.
Гаразд, отже...
Якщо Японія зазнає невдачі, як ми й передбачали,
ті озброєні вибухівкою психи полетять у Північну Корею зі 130 заручниками.
Наша місія — заспокоїти цих божевільних,
поки вони не долетіли.
І як ви пропонуєте це зробити?
Домовитися.
Дякую за цінну ідею.
Справа в тому, що це неможливо.
Залиште нас на хвилинку.
Слухайте...
Це справді неможливо?
Якщо я кажу, що хочу ходити по воді, ваше завдання — заморозити її.
Слухайте,
я вам не чарівник.
Якщо ви зможете зробити диво,
я зроблю те, чого не зміг мій тато, — і здійсню ваше бажання.
Ну ж бо,
покажіть, на які фокуси ви здатні.
Я хотів сказати. Але подумав, що ви розсердитеся...
Що? Аж ніяк.
Я не вмію сердитися.
Кажіть.
Ненормальний!
Смерті моєї хочете?
Це неприйнятно! Це не нормально!
Як можна...
Замовкни!
Приберіть пістолет!
Ви його лякаєте!
- З вами все гаразд? - Замовкніть!
- Що це там? - Стюардесо!
- Ідіть сюди! Швидко! - Що таке?
Я...
У мене хворе серце.
Треба було сказати до того, як ми вас викрали!
Перепрошую?
Негайно розв'яжіть його!
На борту є лікар?
- Лікар є? - Є...
Я...
лікар!
На борту стався інцидент.
Почніть заправляти літак.
Ми ще на лінії зі Збройними силами США.
Зачекайте ще кілька хвилин.
Покваптеся...
Якщо той пасажир помре,
знайте: у цьому винен уряд!
Агов!
- Чорт! - Агов!
Агов!
Скажіть, що звільните хворих і старих в обмін на пальне.
Упевнений, ви не хочете, щоб хтось помер.
Ми не домовлятимемося з капіталістичними свинями.
Якщо з кимось на борту щось станеться,
ви дасте
цим капіталістичним свиням привід звинуватити вас.
Я голосую за.
У нас і без хворих та старих заручників не бракує.
П'ятеро проти трьох.
Треба якнайшвидше...
Я проти.
Погодимося раз — вони на голову сядуть.
Чотири проти чотирьох.
Власне, я передумав.
Що?
Стоятимемо на своєму, доки не прилетимо в Пхеньян!
П'ять проти трьох. Ніхто не виходить!
Ні.
Комунізм вимагає одностайного рішення.
Ми не керуємося правилом більшості.
Тоді навіщо ви оголосили голосування...
Замовкни!
Вирішує лідер.
Так?
Авжеж.
У комунізмі без диктатури — ніяк.
Після чотирьох годин простою
літак рейсу 351 нарешті почав заправлятися.
Завдяки зусиллям і наполегливості уряду
23 пасажирів звільнили,
включно з пацієнтом із хворобою серця,
старшими людьми, жінками й дітьми.
Мій син і досі на борту!
Для Японських сил самооборони життя й безпека пасажирів — понад усе.
Ми невпинно працювали, аби врятувати пасажирів,
діючи за протоколом.
Зачиняйте вже двері!
Однак, здається, решта 106 пасажирів
скоро вилетять з аеропорту в Ітадзуке.
Знущаєтеся?
Летіти в Пхеньян із цим?
Це проблема?
Аеронавігаційні карти мають маршрути та інформацію про аеропорти.
Це вирвали зі шкільного підручника.
Бажаю вам успіху.
Чекайте! Стійте!
Агов! Зупиніться!
Агов!
Ти й досі віриш, що уряд має план?
Але чому вони...
Вони не можуть відправити нас у Північну Корею, але й зупинити не можуть.
Нас покинули напризволяще.
Хай там як,
ми зробили все можливе.
«Усе можливе»?
Що ми взагалі зробили?
Лише рознервували їх тим винищувачем!
Ви стояли й витріщалися, як ідіоти!
Чому всі такі спокійні?
Даруйте!
РОЗДІЛ 2 ПОДВІЙНЕ ВИКРАДЕННЯ
Після перемир'я
ми втратили чотири винищувачі США у повітряному просторі ПК
й зазнали десятків жертв.
Але торік одній команді вдалося повернутися живою
після атаки північнокорейських МіГів.
І пілот, який виконав цю місію, отримав медаль.
Але...
чому медаль отримує лише пілот?
Я звідки знаю? Питайте того, хто їх вручає.
От шмаркач!
І не червоніє!
Ти був єдиним корейцем у тій місії, чи не так?
Помічник диспетчера.
Головний диспетчер RAPCON
мусить бути з армії США.
Ясно. До речі,
чув, людей, які пройшли іспит на RAPCON у Кореї,
можна порахувати на пальцях однієї руки.
Це правда?
І я перший палець на цій руці.
Вражає.
Що воно взагалі таке?
Система радіолокаційного контролю.
Сучасна радарна система управління, якою США керують із 1968 року.
Нею керує п'ятий батальйон ВПС США.
- Діапазон дії: до 9 000 метрів у повітрі - Годі.
Як нудно!
Зрештою, ти ж лише помічник.
А ви хто такий?
Я ніхто, просто собі ніхто.
Називай мене Ніхто.
Я правильно все розумію?
Ця так звана Фракція Червоної Армії викрала літак,
тому ми викрадемо радар цього літака?
Хіба не геніально?
Я теж так вважаю.
Ви хоч знаєте, як працює ця система?
Диспетчери не можуть почати розмову з пілотами.
А ми це зробимо.
Ти ж на цій системі собаку з'їв!
Скажімо, ми зв'яжемося з ними.
Як ми їх переконаємо?
Якось домовимося.
А ви — геній.
Дай спокій.
Мені теж не дали часу на підготовку.
«Не підготувавшись,
ти готуєшся до поразки».
Бенджамін Франклін.
Тільки бракувало ще одного гівнюка, який розкидається цитатами.
Слова тих, кого пам'ятає історія, — цінні.
МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «КІМПХО».
Ти розмовляєш японською?
Якщо все пройде добре, я здійсню твоє бажання.
Ви вмієте читати думки?
І чого я бажаю?
Успіху.
То ось якої ви про мене думки?
Твоє ім'я означає «стати відомим»?
Це навіть у тебе в паспорті написано.
Ім'я обирав батько.
Твій батько, часом...
не ветеран Корейської війни?
На «Пагорбі білого коня» вибухнула граната.
20 РОКІВ ТОМУ
Ви колись бачили, як розлітаються кінцівки маріонеткової армії?
Я був захоплений цим видовищем...
аж поки не зрозумів, що й мої ноги розлетілися.
Людина...
яка кинула гранату, мій підполковник,
отримав орден за військові заслуги.
Тим часом...
замість втрачених ніг...
твій батько отримав від президента цей годинник.
Дивися. Гарний, правда?
Якщо все пройде на ура,
уряд вручить мені медаль?
Авжеж! І твоє життя стане відображенням твого імені.
Лейтенанте Со, хто ці люди?
Хвилинку.
Я ознайомлю їх із процедурою.
Оскільки RAPCON — під командуванням США, навіть міністри мають отримувати дозвіл.
Дайте свій паспорт — і я почну процес.
Скажи, що мені треба дуже треба в туалет.
Це вам не забігайлівка якась.
Перекладай уже.
Цьому типу дуже треба попісяти.
Що це в біса було?
Це кодова фраза?
Наскільки я розумію, ви працюєте, на уряд.
Чим саме ви займаєтеся?
Я ж казав, я — ніхто.
Безглуздя якесь.
Хоч у новинах пиши.
Про мою роботу розповідають у новинах. Про мене — ніколи.
Тож і тобі не треба про мене знати. Ворушися, в нас обмаль часу.
- Струнко! - Струнко!
Гаразд, усе готово.
Поїхали!
Ви жартуєте?
Ви хочете, щоб я був... диспетчером?
- Ми можемо лише... - Зараз...
Як воно — контролювати повітряний простір Південної Кореї?
Ви кажете, що американські військові дають нам оперативний контроль?
Як це розуміти?
Це вони тебе порекомендували.
Така можливість випадає раз на все життя.
Тобто він не жартував щодо медалі.
Це чудова можливість залишити свій слід в історії.
Але чому?
Чому саме я?
Тихо!
У тебе зараз мізки перегріються. Сідай.
Не можна втрачати ні секунди.
Вилетіли з Ітадзуке 35 хвилин тому. Курс — через Східне море.
ШТАБ ВПС ПК
Вони полетять прямо над Південною Кореєю?
А вони сміливі!
Їм треба перетнути демаркаційну лінію.
Тоді Боїнг 727 буде в наших руках.
Ба більше, у наших руках буде 100 душ для переговорів!
Ми виростемо в очах наших радянських товаришів.
Залучіть найпрофесійнішого радіодиспетчера!
- План виконає він. - Ясно.
Максимальний радіус RAPCON — 64 км.
Щоб відстежити їх, вони мають зв'язатися з нами в Кьонгі.
Сигнали в Пхеньян важко перехопити.
Агов?
Серйозно, 64 км?
- Диспетчерська. - Слухаю.
Прошу дозволу змінити діапазон дії.
Номер ліцензії...
Моєї?
Ви з глузду з'їхали.
Це порушення міжнародного авіаційного права.
Ви хочете зробити з мене злочинця?
Дозволяємо. Давайте номер ліцензії.
Здуріти!
Це тому я тут сиджу?
Майоре Голл.
Ми, Сполучені Штати Америки,
як захисники ліберальної демократії по всьому світу,
заявляємо, що не можемо дозволити
переміщення невинних цивільних на землі комуністичної диктатури.
Згоден.
- То ми керуємо цією операцією? - Майоре Голл.
Ми, Сполучені Штати Америки,
як охоронці верховенства права
твердо заявляємо, що ми ніколи не порушимо
міжнародне авіаційне право.
Що за х...?
Я не можу. Ні, я цього не зроблю.
Сядь.
Номер ліцензії.
8-2-9-0-7...
1-4.
Прийнято. Розширюємо радіус дії до максимальних 322 км.
Дивіться! Цяток побільшало.
Але як знайти його?
Що ви собі думаєте?
Ви теж це бачили?
Я нічого не казав. Це все він!
Лейтенанте Ґо-Маянґ.
- Ви не хочете медалі? - Та хоч пам'ятник. Негайно все скасуйте!
Понад 100 людей везуть до Північної Кореї.
Як солдат і диспетчер, хіба ти не хочеш врятувати цих бідолах?
Дідько!
- Сідай! - Стріляйте!
Я солдат збройних сил РК, і я не отримував офіційних наказів.
Хіба ви не такі ж солдати, як я?
Цей покидьок цілиться на солдата РК.
Як ви?
Помираю з голоду. Був надто заклопотаний, щоб поїсти.
Я привіз його,
а він мимрить про авіаційне право.
Усе так складно! Аж голова розболілася.
Так. Авжеж.
Це тебе.
- Хто це? - Вітаю.
Я Пак Сан-Хьон — директор КМРУ.
З ким я розмовляю?
Так.
Лейтенант Со Ґо-Маянґ, 9-та бригада Служби безпеки зв'язку.
Я вас слухаю.
Управління розвідки.
Коли я почув ці слова, то подумав про дві речі.
Я відмовив їм...
Комуняку — на гілляку!
...і мене наречуть комуністом. Я стану ізгоєм.
Малі поганці!
Зроблять так, щоб я «випадково» загинув на навчаннях.
Я не чув про жодне авіаційне право.
Просто роби все можливе,
щоб той літак безпечно приземлився.
Ви сказали: «Усе можливе»?
Так.
Усе можливе.
Тоді...
Можна сказати, що це Північна Корея?
От поганець!
І ти називаєш себе солдатом Збройних сил Південної Кореї?
Ти знаєш, що такі слова караються?
Дай трубку Нікому.
Бачите? Я ж казав, що це єдиний вихід.
Так, зрозуміло.
Так. Звісно.
О, так.
Звісно. Так.
О, так.
Отже, КМРУ дають дозвіл?
Чого стовбичиш? Приріс до підлоги? На тебе робота чекає!
Ви...
Впевнені, що це вдала ідея?
А яка різниця?
Якщо нічого не вдасться, тоді гризтимемо лікті.
Агов, солдати, чого чекаєте?
За мною.
Хутко! Часу — обмаль!
Слухаємося!
Чорт.
Де ви, чорт забирай?
Дякуємо за терплячість.
Ми наближаємося до Пхеньяну. Потерпіть ще трішки.
Щойно дістанемося Пхеньяну,
попросимо Північну Корею повернути всіх вас додому.
Якщо комусь треба в туалет, можете ним скористатися.
Коли доїсте, ми зберемо всі ваші сигарети.
Будемо ділити їх порівну між усіма.
Стривайте.
Я дав три пачки «Мальборо», він — кілька цигарок.
Хіба чесно ділити все порівну?
Через таких, як ви, ми й хочемо здійснити революцію.
Ви торочите про революцію. Можна спитати, яка її ціль?
ХАЙ ЖИВЕ ЛЕНІНІЗМ
«Капіталізм, єдина мета якого — успіх,
призводить до дискримінації та підпорядкування
й породжує класовість».
Ми плануємо повалити встановлений порядок
і принести світу мир.
Чув, вас називали лідером.
Але це, мабуть, не вважається класовістю.
Що?
Проїхали.
Ви викрали літак і плануєте організувати армію в ім'я миру?
Мир не завжди досягається мирними методами.
Овва!
Залізна у вас логіка.
А мене це майже переконало.
Наш 5-1-1, 0-9-5.
Знайшов!
- Яка була попередня точка? - Наш 510 був на 105,
- 174 кілометри... - Гаразд!
Якщо ми відстежили їх тут і тут,
таку швидкість може розвинути лише винищувач.
Тоді це означає, що Невідомий 472 перед ними —
літак, який ми шукаємо!
О! Я... Що?
- Що? - Що?
Невідомий літак незаконно ввійшов у наш простір,
тому, згідно з протоколом, ми підняли наші винищувачі.
Але ми не мусимо дотримуватися протоколу.
Повітряні сили не знають про цю операцію?
Пане Кім.
НАЧАЛЬНИК ВПС РК РАНІШЕ
Без наказу Високоповажності...
Згідно з протоколом, ми підняли два винищувачі.
Вони вже мали б наздогнати його!
Молодці!
Чудова робота! Прекрасно!
РЕЗИДЕНЦІЯ ПРЕЗИДЕНТА НАЧАЛЬНИК ШТАБУ
Підтримка голови ВПС РК
дуже заспокоює, скажу я вам.
Якщо я можу допомогти, то зроблю все можливе...
Ваш хід.
Чорт!
Що сталося? Я десь помилився?
Ні.
Зробіть так, щоб їхній зад стиснувся,
й змусьте їх приземлитися на найближчій злітній смузі.
Що як вони не послухають?
Що нам тоді робити?
Тоді... кінець гри!
Кінець гри...
Хочете, щоб ми їх збили?
Що це таке?
- Це південнокорейський винищувач. - Що?
Мабуть, ми збилися з курсу. Ввімкни екстрену частоту.
Це ВПС Кореї. Ви ввійшли в повітряний простір Кореї.
Вкажіть позивний і місце призначення.
Рейс 351, Japanese Airlines.
Ми — неозброєний японський цивільний літак.
Ми приземляємося не тут.
Ми летимо в аеропорт Пхеньяну.
Вас перехопили корейські ВПС.
Спустіться і тримайтеся на 9 000.
Що вони кажуть?
Летіть за мною.
Повторюю,
вас перехопили корейські ВПС.
Ми не пускаємо вас у Пхеньян.
Повторюю, ми не пускаємо вас у Пхеньян.
Летіть...
Що ти робиш?
Нас можуть збити!
Якщо не дістанемося у Пхеньян,
то померти в небі не так вже й погано.
Вони відступили!
Але чекайте...
Вони в бойовій позиції.
- Дзвоніть на базу в Осані! - Так!
- Ні. Допі! - Так?
Повертайся на місце.
- Я... - Що ви собі думаєте?
Це таємна операція КРУА.
Таємна операція, бляха!
Що як хтось загине?
Хіба це не рятувальна місія?
Усім сісти й пристебнутися!
- Готуйтеся до плану Б. - Чорт!
Ну ж бо!
Що ви робите?
Що це... було?
Здається, то була зграя гусей.
Лейтенанте Ґо-Маян.
Опануйте себе.
Напад на японський рейс — це оголошення війни.
Який псих піде на таке?
Що?
Вони не відповіли?
Ці комуняки — грубіяни, якої національності вони б не були.
Якщо вони не приземляться до демаркаційної лінії,
просто розверніться.
Шах!
Так!
Вони розвернулися!
Хвилинку.
Якщо корейські винищувачі розвернулися...
Вони перетнули лінію перемир'я й увійшли в наш повітряний простір.
Гаразд, товариші!
Наші воїни-революціонери
летять прямо в обійми Республіки!
Аварійна частота.
Що там?
Ти казав, що ми не можемо ініціювати зв'язок.
Тому лейтенант Со й відкрив аварійну частоту.
Коли вони знову ввімкнуть радар, ми перехопимо їхні передачі.
Але що як вони...
Вже розмовляють із Пхеньяном? Вони ж прямують до них.
Сумніваюся, що вони знають частоту Пхеньяну.
Звідки ти знаєш?
Якби вони були під контролем Пхеньяну,
то не наважилися б летіти через Південну Корею.
Вони зрештою використають аварійну частоту.
Проблема в тому, що частота 121,5 МГц використовується по всьому світу,
тож її можуть прослухати всі.
Включно з Пхеньяном.
То сигнал надійде не нам, а на екстрену лінію? Так?
І Південна Корея підслуховуватиме?
Язика проковтнув? Відповідай!
Моя голова зараз вибухне від цього галасу.
Тихіше!
Ах ти ж гівн...
Якщо не зв'яжемося з диспетчерською,
можемо впасти або врізатися в гору.
Ви казали, ця частота відкрита для всіх.
А якщо хтось нас підслухає?
Ви хочете довіку ось так блукати в небі?
Елітне протистояння диспетчерських між Північною та Південною Кореєю —
простіше, ніж здається.
Ні.
Аж ніяк.
Ця дуель вимагає неймовірної зосередженості й швидкості.
Серед безлічі сигналів треба знайти сигнал Хару
й натиснути цю червону кнопку хоч на 0,0000000001 секунди швидше.
Ось як здобувають перемогу у цій напруженій битві один-на-один.
Словом,
перемагає той, у кого швидша рука.
Якщо пояснити на прикладі...
Це як Клінт Іствуд у фільмі «Хороший, поганий, злий».
Підключилися?
Слухаю. Говоріть.
Пожежу погашено!
Повертаємося в штаб.
Усім пожежним вертольотам:
утримуйтеся від використання аварійної частоти.
Та годі!
Ми завжди нею користувалися. Хай так і залишиться.
Ця частота лише для надзвичайних ситуацій!
Пожежні вертольоти мають гасити пожежі!
Це не надзвичайна ситуація, покидьку!
От тюхтій!
Той тупий південнокорейський диспетчер
встряг у сварку з пожежним вертольотом.
Іншого від пішаків імперіалістичних США ми й не очікували.
Хіба вони не мали б уже вийти на зв'язок?
Будь-яка станція. Це рейс 351.
Це рейс 351.
Ми просимо допомоги диспетчерської Пхеньяну.
Рейсе 351.
- Диспетчерська Пхеньяну. - Пхеньян.
Південна Корея може все чути.
Радіостанція барахлить на цій частоті.
- Перейдіть... - Частота...
...134,1.
...129,7.
І виконуйте мої вказівки.
Це рейс 351.
На частоту...
134,1.
На частоту 134,1.
Прийом.
Це рейс 351.
Ми на вашій частоті — 134,1.
Рейсе 351.
Це диспетчерська.
Летіть на 290 і тримайтеся на висоті 14 500 метрів.
Запускайте зенітні ракети й повертайте їх назад!
Не збивайте їх! Лише подайте сигнал. Зрозуміло?
Вогонь!
Що...
відбувається?
По курсу — шум і спалахи від вибухів.
Це для вас, товариші.
Вітаємо в Корейській Народно-Демократичній республіці.
Зрозуміло...
То це гарматний салют?
Лідере...
У Північній Кореї навіть вітання революційні, правда?
Так.
Вітаю, капітане.
Ви налітали 10 000 годин.
Мої гемороїдальні шишки вилізли ще більше.
Лейтенант Со! Найкращий викрадач літаків!
Викрасти літак, не ступивши на його борт?
- Оце молоток! - Так!
- Ти врятував багато життів. - Так. Дякую, сер.
Можете винагородити себе чизбургерами.
Гаразд. Капітане, усім на місця.
Можеш підтримувати зв'язок, доки вони не прибудуть у Кімпхо?
Місія пройшла успішно. Могли б і похвалити.
«Успіх не буває остаточним». Не чув такої цитати?
Вінстон Черчилль.
Так.
Так тримати.
- Куди ви постійно зникаєте? - А тобі яке діло?
Якщо ти мене не бачиш, значить, я працюю.
РОЗДІЛ 3 ЗАМОК ІЗ ПІСКУ
А що з американськими літаками?
Запустити всіх їх у небо — неможливо,
тому ми ховаємо їх, як можемо.
Цього недостатньо.
Погляньте! Скільки ви возитимете їх туди-сюди.
Це вам не автівки паркувати!
Шановний!
Хто так спускає прапор? Він геть заплутався!
Нам дійсно везуть прапор Північної Кореї? Де ви взагалі його взяли?
Знято!
Це, по-вашому, акторська гра?
Зовсім не схоже на правду!
- Не можна стріляти... - Пане режисере!
До вас тут прийшли.
Хто в біса відволікає режисера на зйомках?
Виходьте!
Оце я розумію!
Оце вже схоже на правду!
Ми не мали знімати сцену з корейською армією завтра?
Вони виглядають реалістично, бо це справжні солдати.
- Режисере, дякуємо, що приїхали. - Ви це все спланували?
- Так. - Знаєте, для мене, як для митця,
служити своїй країні — честь!
МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ПХЕНЬЯНУ
Ого, там когось підкидають!
Хай живе Пак Сан-Хьон!
Хай живе Республіка Корея!
Хай живе Пак Сан-Хьон!
Хай живе Республіка Корея!
- Боже, моя спина! - Дивіться, хто приїхав!
Переможений загін виходить на арену.
- Добрячий же трюк ви провернули. - Що є, то є.
Його Високоповажність буде задоволений.
Але чи нормально це — вдавати Північну Корею?
Хіба порятунок життя — не важливіший, ніж ідеологія?
Со Ґо-Маянґ.
Яке ім'я!
Таких сумлінних молодиків я вже сто років не бачив.
Я такий гордий і щасливий!
Чув, твій батько брав участь у Корейській війні.
Так!
Він втратив обидві ноги через гранати комуністів, так?
Ні. То була наша граната.
Війна — трагічна річ. Без жертв — ніяк.
- Але він завжди цим пишався! - Так?
Тепер він пишатиметься ще більше. Його сина нагородять медаллю.
- Повертайся до обов'язків. - Слухаюся!
Міністре...
Може, хай стане спереду?
Буде ідеальне фото!
Два покоління національних героїв.
Гаразд, у вас 30 секунд, щоб переодягнутися й зібратися надворі!
Ці панянки надто чепурні.
Оце я розумію — реалістично.
Знаєте, як кажуть:
«На Півдні — вродливі чоловіки, на Півночі — жінки».
- Не пригадую такого. - Що?
Чому ви у формі маріонеткової армії?
Я був актором!
Якщо я не можу зафіксувати цю мить на камеру,
то хоча б буду її частиною!
Усе виглядатиме реалістично, якщо люди в це віритимуть.
Вони мають повірити, що ви солдат?
Ви це кажете
бо я товстий?
- Асистенте... - Так.
Хіба це не соціальна дискримінація та упередження?
Авжеж! І це в наші часи? Не можна так казати.
Я нічого не мав на увазі! Оскільки ви солдат...
Проїхали. Хай буде.
Ваша правда. Який із мене солдат?
Таке пузо відростив, що власного прутня не бачить.
Коли я таке казав? Я ж сказав, що я за!
Це мій персонаж, ясно?
Я вгодований офіцер із багатої сім'ї.
Навіть Кім Ір Сен на Півночі — як порося!
- Ясно? - Зрозумів.
Я зняв вісім антикомуністичних фільмів!
- Вісім! Ваші застарілі... - Нехай!
Дідько!
Що це змінює?
Рейсе 351.
Ви зараз за 130 км на захід від аеропорту.
Спускайтеся на висоту 1200. Тримайте поточний курс.
Це рейс 351. Ми знизилися до 1200 й наближаємося.
Рейсе 351, прийнято.
Продовжуйте спускатися до 760.
Приземлення на злітну смугу 14 дозволено. Диспетчерська 129.1.
Вони наближаються до смуги 14. Підготуватися.
Браво!
Чи можу я покладатися на тебе, доки заручники не вийдуть?
Даруйте?
RAPCON — під командуванням США.
Посадку контролює наша диспетчерська.
Вона вже в режимі очікування. Не знаю, чи варто мені...
Чого ти? Заспокойся.
Поки заручники не ступлять на землю Кімпхо,
Лейтенант Со керуватиме всім і покладе цьому край,
щоб довершити свій героїчний доробок.
Коли вони зійдуть, ми зробимо групове фото
й візьмемо інтерв'ю.
А ти отримаєш медаль.
Яка чудова можливість.
Герой Кореї, лейтенант Со Ґо-Маян,
прибув у Сеул, де його вітає мільйон місцевих мешканців.
Ви — герой, який врятував життя 106 японських пасажирів.
Як відчуття?
Я не заслуговую на слово «герой».
Як член ВПС РК,
як авіадиспетчер,
я просто виконував свій обов'язок.
Живіт болить.
Лейтенант Со Ґо-Маянґ, герой Кореї!
Нащо мити руки перед тим, як ідеш срати?
Це пан Пак.
Пане Пак, дорогенький. Ми готові.
Гаразд. Молодці.
Ідіть вітайте наших гостей.
Я?
Відколи це декоратори виходять на майданчик?
Хто знає Північну Корею краще за вас?
Чорт, то ті чутки — правда?
Які чутки?
Його ідентифікаційного номера ніде немає.
Подейкують, він був у маріонетковій армії Півночі.
А батько пана Пака тоді був генералом.
Серед маріонеткових солдатів, яких вони захопили під час бою,
був один, який вирізнявся серед решти. Геній.
І то був Ніхто?
Вони стерли всі його дані й два покоління використовують його в переговорах.
Це абсурд.
Тобто комуняка допомагає нам полювати на комуняк?
Чому б тоді пан Пак просто не надав йому нове ім'я?
Бо тоді він не буде в них на прив'язі.
Подумай.
Він всюди його тягає й змушує робити брудну роботу.
То ви вирішили приєднатися й поглянути, як вершиться історія?
Я в такому захваті, що мене аж трусить.
Усе ж буде добре?
Ми сяк-так щось зліпили. Сподіваюся, воно триматиметься купи.
Сьогодні вранці я й уявити не міг, що прилечу в Пхеньян.
Скоро ви всі повернетеся в Японію.
Слава богу, не довелося вдаватися до плану Б.
До плану Б?
Гаразд, літак наближається!
Махайте помпонами! Давайте! Покажіть, як ви вмієте!
Камери! Знімаємо!
Солдати! У стрій!
Готуйсь!
Знімаємо!
Рейсе 351.
Вітаємо в Пхеньяні. Можете відчинити двері й вийти.
Чому вони не виходять?
Замовкніть!
Товариші по революції! Вітаємо вас!
Ми підготували
прес-конференцію в аеропорту...
Рейсе 351, у вас виникли якісь проблеми?
Це дійсно Пхеньян?
А де ж тоді ви?
Наша товаришка побачила американський літак на злітній смузі.
Я чітко бачила
«Northwest» на хвості.
Що капіталістичний літак робить у країні революції?
Це літак-приманка.
Ми відправлятимемо солдатів революції, таких, як ви, в США.
Ви просто підете на США...
Північна Корея — це щось.
Ага.
Лідере.
Погляньте на це!
Що?
Темношкірий?
Він дивиться на нас
і їсть бургер.
От йолоп!
Це радянська армія у Пхеньяні.
Темношкірі в Радянському Союзі?
Ніколи не чула, щоб вони там жили.
Але я й не чув, що їх там немає.
Може, вони там є.
Це ж величезна країна.
Гадаєш?
Погляньте.
Це точно Пхеньян.
Слухай.
Дам тобі одну пораду.
Не варто вірити всьому, що бачиш.
Я так думала, що мої батьки кохають одне одного!
Іди знайди того пасажира з радіо.
Олександр Пушкін теж був темношкірий.
- Це хто? - Батько сучасної російської літератури.
Та годі, це знають усі послідовники совєтів.
Усі...
Пані та панове.
Хочу поставити вам одне питання.
Наскільки мені відомо,
ви зараз дотримуєтеся п'ятирічного національного економічного плану.
На котрому році ви зараз?
Ви, мабуть, помилилися.
Той п'ятирічний план,
що нісся вперед, як могутній птах,
закінчився десять років тому.
Тоді...
Коли день народження верховного лідера?
Наш любий товариш Кім Ір Сен...
Ні!
Не ти.
Ти.
Ти! Товстун.
Я до тебе звертаюся, жирдяю! Чого роззираєшся?
Відповідай! Коли день народження верховного лідера?
Я...
не розмовляю...
японською.
Це...
Це Пхеньян?
Так чи ні?
Так.
Це Пхеньян? Так чи ні?
Лідере! Я знайшла радіо...
Так чи ні?
Це Пхеньян? Так чи ні?
-«Так чи ні?» - Так чи ні?
- Так! - Так чи ні?
Луї Армстронг.
Це американська капіталістична музика!
Так чи ні?
Що він у біса каже?
Камінь, ножиці, папір?
Так чи ні?
Ні.
РОЗДІЛ 4 ПОГАНІ НОВИНИ
Захоплений комуністами японський літак, що прямує в Північну Корею,
здійснив аварійну посадку в аеропорту Кімпхо.
Нам уже Північної Кореї вистачає.
А тепер ще й ці ср*** японські виродки?
Хай летять до своїх комуняк!
Корейці не будуть їхніми заручниками.
Я хвилююся за долю наших солдатів.
Я знав, що так буде.
Не треба було здіймати стільки галасу.
Президент був зайнятий важливими справами, але його про все поінформували.
Він чудово розуміє серйозність цієї ситуації.
І він наголосив, що жодне життя не буде втрачено
на корейській землі, незважаючи ні на що.
Ви не розумієте, чого хоче Високоповажність?
Вони — не наші громадяни.
Він хоче, щоб цей літак злетів і попрямував на Північ!
Та годі!
Не треба робити з Його Високоповажності безсердечного нелюда.
Він точно хоче провести переговори й вивести їх із літака.
Здається, ми програємо.
То хто з них має рацію?
Усе, чого він хоче, — це щоб вони вирішили все самі.
Тоді пропоную вирішити це питання демократичним шляхом.
За правилом більшості.
Вони голосуватимуть? Це взагалі нормально?
Японія відправляє Міністра транспорту Суґімото
й заступника міністра транспорту Ісіду в Корею, для опрацювання ситуації.
Ви вперше в Кореї?
Ще 25 років тому це все було нашим, включно з цим аеропортом.
Тож усі посадовці до одного тут розмовляють японською.
Перекладач не потрібен.
Цікаво, як цей літак опинився тут?
«План не приніс великого успіху.
Ви візьмете на себе відповідальність,
якщо хтось загине?»
Ось що зараз думає Його Високоповажність.
Він має рацію. У нього виникнуть питання.
Скоро прибудуть японці.
Уявіть, що буде, коли вони дізнається, що ми вдавали комуністів.
Чи не буде йому соромно дивитися на наш прапор?
Які люди! Лейтенант Со Ґо-Маянґ власною персоною.
Що?
Як можна було видати нашу горду країну за комуністичну державу?
Ви ж самі казали...
Виправдовування...
звичка невдах.
Розумієш?
Слухайте.
Хіба можна звинувачувати камінь за те, що ми через нього спіткнулися?
Можна?
Та опустіть уже руки. Ми що, в школі?
У вас голосування?
Правило більшості — це чудово.
Але хіба головне в демократичній країні — не повага до меншості?
Його Високоповажність каже,
що США — як старший брат, а Корея та Японія — рідні сестри.
Але ті поганці поводяться так, наче ми ще в підгузках ходимо.
Та що як ми візьмемо все в свої руки й вирішимо цю проблему?
Тоді вони кланятимуться нам.
«Аріґато, аріґато».
Так ми станемо другим старшим братом.
Ворушіть мізками!
Ваша правда!
- Правда! - Так і є.
Хіба ця думка не наповнює ваші серця гордістю?
Не можна забувати свою історію!
Від самої лиш думки про це
у мене закипає кров і стискаються зуби! Згадайте Японсько-корейську війну!
Подумайте, як у часи колоніального правління ті виродки вторглися...
Але й вони зазнали чимало ударів долі.
- Пане Кім! - Міністре.
- Давно не бачилися. - Так.
Сідайте, будь ласка.
Наш уряд не повідомили про те, що літак приземлився тут.
Це офіційна операція корейського уряду?
Якби вона була офіційна, думаєте, ми б не повідомили?
Що? Якщо це не офіційно...
На жаль, схоже...
дехто вдався до несанкціонованих дій
і збрехав їм, що це Пхеньян.
Несанкціонованих дій?
Хто?
Це зробив...
я.
Дякуємо вам.
Ця операція — блискуча.
Лейтенант Ґо-Маянґ?
Так.
Я лише виконував накази пана Пака.
Тепер усе зрозуміло.
Від імені японського уряду висловлюємо вам глибоку вдячність.
Що ви, не дякуйте. Ми ж брати!
Лейтенанте Со. Ви молоток!
Яка зараз виглядає ситуація?
На літаку зникло живлення, тож вони скоро вийдуть на зв'язок.
План Б?
Ви сказали, що ви лікар?
Як гадаєте, що вони задумали?
Не знаю.
Послухайте.
Попросіть, щоб нам завели двигун в обмін на заручників...
Хочу поговорити з тим, хто нас сюди затягнув.
Так, я слухаю.
У вас інший голос.
Я тут головний.
То це ви нас обдурили?
Ми хотіли врятувати життя невинних людей.
По-перше,
відпустіть пасажирів — і ми обговоримо умови...
Поговорімо віч-на-віч.
Ми тут через вас.
То прийдіть поглянути нам у вічі.
У літаку?
Сам і без зброї.
Не прийдете за 30 хвилин —
ми що десять хвилин відстрілюватимемо голови заручникам.
Кінець зв'язку.
Ви впораєтеся сам?
На жаль,
вони хочуть говорити з людиною,
яка їх сюди затягла.
Вони дуже проникливі.
Я не очікував, що вони запам'ятають його голос.
Синій дім завтра видасть розпорядження.
Нам треба виграти час.
Якого біса мене б'ють, а тоді скидають на мене брудну роботу?
Я мав безпечно посадити літак у Кімпхо. І я це зробив!
Цей провал — на моїй совісті. Так краще?
Не торкайтеся мене.
Ще стану таким невдахою, як ви.
Ой! Нащо ж так різко?
Ти зачепив мої почуття.
Обережно! Фарба ще не висохла. Тут слизько!
Заходь.
То це ти той хлопець, який збрехав.
Ви могли б не світити мені в очі?
Наш двигун заглухнув, бо ти нас сюди заманив.
Над цим уже працюють. Скоро електроенергія з'явиться.
Я знав, що пришлють когось такого, як ти.
Типова поведінка бюрократів, одержимих чинами.
Ви знали, що такий, як я, нічого не вирішує.
То навіщо викликали мене сюди?
Я хотів...
щоб ти поглянув їм в обличчя.
Дивись уважно, хлопче, який збрехав.
Це люди, які загинуть через твою брехню.
Якщо не хочеш стати вбивцею,
відправ усіх пасажирів літака в Пхеньян.
У таку негоду й темінь...
Йолоп!
Один раз ти нас уже обдурив!
Спитайте пілота!
Ба більше,
ви хочете перетнути лінію перемир'я.
А ви подумали, як уникнути ППО Північної Кореї?
Якщо вас зіб'ють,
ваші тіла ніхто не знайде.
Ми зробили все, що могли. Час зробити крок назад
і дослухатися до пана Кіма.
Відправте їх у Північну Корею.
Слухай уважно.
Я ніколи не даю задню. Навіть за кермом. Чому?
Бо тоді я думаю, що весь час рухався неправильним шляхом,
а мене це бісить!
Якщо я кажу, що обрав цей шлях, то він — правильний.
І залишиться правильним.
І ви, друже, маєте про це подбати.
Я хвилююся, що якщо бомба таки вибухне,
провина впаде на вас.
Одне слово — і він натисне на кнопку.
Але ви цього не зробите.
Бо вам від цього — жодної користі.
Це наш план Б.
Ми згоримо до тла,
щоб показати всьому світу свій бунтівний дух.
І тоді
другий
і третій «Завтрашній Джо» піде нашими слідами.
«Завтрашній Джо»?
З манги?
Ти знаєш «Завтрашнього Джо»?
Авжеж, знаю.
Це шедевр.
Ще б пак!
Особливо кінець.
- Точняк! - Правда?
Але, як на мене,
в кінці Джо не помирає.
- Що? - Ні.
Помирає.
Думаєте, віддати життя — легко?
Вони не підірвуть бомбу.
Але будьмо реалістами. Якщо таки підірвуть, винен буду не я.
Я відчайдушно молюся, щоб цього не сталося!
Я даю вам час...
до своєї смерті.
Якщо ми не дістанемося до Пхеньяну,
я однаково помру.
Як він?
Ти не зачепила важливих органів, як я і вчив.
Якщо зупинимо кровотечу, він може протриматися ще день.
Лідере, ви це чули?
Мені вдалося!
От психи...
Даю час до завтрашнього полудня.
Спізнитеся хоч на секунду —
літак вибухне.
Те саме станеться, якщо лідер помре раніше.
Будь ласка.
Відправте нас до Пхеньяну.
Так ми хоча б
залишимося живими!
Ви, капіталісти,
бачите лише цінники, а не цінність людського життя.
Тож маю питання.
Як ви оціните життя цих пасажирів?
Я ж казав, що тут слизько!
Та пішло все до бісової матері!
Що, важко було чимось це посипати, сучий ти сину?
Лейтенанте Со, ви молодець.
До завтрашнього полудня ще повно часу.
Вони сказали, що не погодяться на жодні переговори.
- Ба більше... - Що я сказав?
- Треба дозволити їм летіти! - Та годі.
Північна Корея заявила, що радо їх прийме. То відправте їх уже!
Це жирний тунець?
Північна Корея щось заявила?
Це тунець середньої жирності. А це — дуже жирний.
- А, цей? - Добре.
Як виглядає обстановка в літаку?
Яке враження справляють викрадачі?
Вони схожі на людей, здатних на теракт?
Ні.
Це лише зграйка жовторотих відчайдухів.
Агов!
Ви візьмете на себе відповідальність, якщо щось піде не так?
Він бачив усе на власні очі.
Якщо ми пообіцяємо від імені Його Високоповажності
відправити їх на Північ
в обмін на всіх пасажирів,
усе швидко вирішиться.
То, може, зв'яжемося з Президентом зараз?
Зараз...
він уже спить.
- Даруйте? - Але...
він дуже рано встає!
Перепрошую?
- Ми маємо чекати? - Це корисно.
- Тут? - Ходімо покуримо.
- Але... - Заспокойся.
Якщо справи підуть нанівець, скинемо всю провину на цих недоумків.
- Не наривайся на неприємності. - Але якщо все пройде на ура,
Корея вирішить проблему, яку не змогли вирішити ми.
Ми будемо у великому боргу перед ними.
Я ж казав. Якщо ти мене не бачиш, значить, я працюю.
На борту дійсно є пасажир із Кореї?
Серйозно?
Оце новина!
Це лише припущення на основі його імені. Лише припущення.
Ось, я його позначив.
Юно Баку?
Це японське ім'я!
Але воно написане англійською, тому прізвище — на другому місці.
Баку Юно.
Пак Юн-Хо.
Що ви за нісенітниці мелете?
Віддайте!
Святі небеса! Забирайтеся!
Оце придумав! Для вас це все — жартики?
Надворі — XXI століття, а ви смієте перетворювати новини на цирк!
Я представник преси, ясно?
- Даруйте! - Що? Що тепер?
Знаєте, що я вмію найкраще?
- Викорінювати поріддя комуняк? - Ні.
Перетворювати на комуняк нормальних людей.
А це вже зайве.
Я знаю, що преса не бреше.
Тому й кажу, що це лише припущення.
Сьогодні серед імен у списку пасажирів японського літака в Кімпхо
помічено ім'я «Пак Юн-Хо». Можливо, це японець корейського походження.
І не забудьте про новину, яка трапилася три місяці тому.
Цей випадок нагадує викрадення YS-11,
здійснене лише три місяці тому маріонетковою армією Північної Кореї.
Нас утримували в окремих камерах і катували електричним струмом.
Що скажеш?
Зачіпає за живе?
Отже...
Ця розповідь — брехня?
А яка різниця?
Місяць сьогодні — прегарний.
Може, його зворотна сторона — не така красива.
Ти знав, що ми ніколи не побачимо зворотний бік Місяця?
Бо його орбіта й обертання збігаються.
То було філософське питання, а не наукове.
«Іноді правда криється на зворотному боці Місяця.
Та це не означає, що лицевий бік — вигадка».
Трумен Шейді.
- Не цієї цитати? - Звісно, чув!
Але що б не було за полем зору, люди вірять лише власним очам.
І це стає істиною. Як ці новини.
Повня погано на тебе впливає. Як не крути, Місяць — це Місяць.
Це ви всіляку бредню верзете, а не я!
Брехуном мене називаєш?
Вона тут.
Дякую, що приїхали в таку пізню пору.
В житті ви ще гарніша.
Чим я можу вам допомогти?
Просто розкажіть, як усе було.
- А решта? - Вже їдуть.
Обов'язково привезіть типа, якого катували струмом.
Ми досі намагаємося врятувати тих людей?
Ідіть. Я наздожену.
Сюди, будь ласка.
Усе вирішиться, щойно президент дасть команду.
А якщо не дасть?
Що тоді?
Ти сам сказав: це лише зграйка відчайдухів.
Ти сказав це, щоб їх не випустили, так?
МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ КІМПХО.
За 66 днів, які я провела в Північній Кореї,
я перестала почуватися людиною.
Іноді навіть правда — це обман.
Мені здавалося...
що краще вже померти.
А брехня служить, щоб донести істину.
Наш канал розмовляв із посольством Кореї в Японії,
яке підтвердило,
що в Японії зараз мешкає 13 людей на ім'я Пак Юн-Хо.
Мене катували й били струмом
солдати маріонеткової армії.
Я зараз перебуваю на лікуванні у психіатричній лікарні.
Скоріш за все, пана Пака Юн-Хо
спіткає та ж доля, що й мене.
Достатньо факту, що стався,
трохи уяви й готовності повірити.
- Якщо скласти докупи ці три компоненти... - От кляті мерзотники!
- Так! - Знищити їх!
Перед аеропортом Кімпхо відбулася антикомуністична демонстрація.
Її учасники виступають за мир та свободу.
Вони вимагають звільнення пана Пака Юн-Хо та решти пасажирів.
Яке видовище!
Корейці сповнені любові, емоцій та енергії!
Представники Синього дому вже їдуть.
Він уже точно думає про вибори наступного року.
Гляньте й скажіть —
хіба це не демократія в усій красі?
Цікаво, чи він приїде.
Ні.
Його Високоповажність не зміг приїхати з невідомої причини.
Але замість нього приїде перша леді.
Можете фотографувати з лівого боку?
Це моя робоча сторона.
Його Високоповажність занедужав.
Чому? На що він захворів?
Не треба так перейматися.
Як ви можете таке казати?
Якщо все дуже погано, це спричинить катастрофу державного рівня.
Його...
мучить похмілля.
Він дещо перебрав.
Негайно відправте когось
по трави від похмілля.
Його Високоповажність...
зараз стурбований цією кризою, а не похміллям.
Як на свій вік, він прекрасно перетравлює алкоголь.
Ви, мабуть, диспетчер.
Республіка Корея ніколи не забуде про вашу службу.
Дякую вам.
Бідолашні.
Важко й уявити, який страх сковує їх у тому літаку.
Але я чула, що дехто...
хоче відправити їх на Північ.
Його Високоповажність був проти жертв на нашій...
На Північ!
Ви знаєте, які жахіття там зараз відбуваються?
Вона вказала на схід, а не на північ,
але ніхто нічого не сказав.
Тих, хто погодився відправити їх у Північну Корею, прошу вийти.
Вам тут не місце.
Ми хотіли...
Негайно!
От скажена сучка!
Знаєте що? Нехай усе котиться до біса!
До біса!
Послухайте.
Північна Корея гарантує безпеку наших громадян.
Ви дійсно вірите обіцянкам комуністів?
А що скаже решта?
- Ні! - Ні!
Двадцять років тому...
Був спокійний недільний ранок 25 червня 1950 року.
І комуністична маріонеткова армія увірвалися з півночі.
Вони залили цю землю кров'ю й забрали безліч життів.
Я ніколи цього не забуду.
Ми не можемо й не будемо
вірити цим лихим комуністам.
Наш герой,
Лі Син-Пок, був лише хлопчаком,
та останнє, що він промовив, перш ніж його вбили північнокорейські шпигуни...
-«Ненавиджу комунізм!» -«Ненавиджу комунізм!»
Я віддаю наказ від імені Президента РК.
Щойно вони відпустять пасажирів, скажіть їм, хай забираються на Північ.
Це й усе.
Ура!
- Ура! - Ура!
- Нарешті колесо... - Знову закрутилося.
Гарні новини! Документ, який ви щойно отримали,
гарантує, що ви полетите в Північну Корею,
якщо всіх відпустите.
Він затверджений урядом Республіки Корея!
От йолоп! Це що, жарт?
Ми маємо вірити, що цей папірець чогось вартий?
Ваша армія атакує літак, щойно ми випустимо заручників!
Цього разу все чесно.
Відпустіть пасажирів —
і летіть, куди хочете!
Ми допустилися однієї помилки.
Тому, хто збрехав раз, більше не повірять.
Ми звільнимо їх, коли наша нога ступить на землю Північної Кореї.
Не відпустите нас — опівдні літак вибухне.
Чорт!
Ні, Лідере!
Якщо помрете до полудня, я вас приб'ю!
Я збрехав.
Ті покидьки — божевільні.
Якщо бомба вибухне...
їхня кров буде на моїх руках.
Ти надто високої думки про себе.
Ми лише виконували накази.
Від таких виправдань вам краще спиться вночі?
Виправдання — це інстинкт виживання.
Без них жити було б важко.
Враховуючи поточну ситуацію,
чи не настав час щось зробити?
Я зараз саме
молився.
Молилися?
Пропоную зібрати нараду.
Проведімо нараду!
Яку нараду?
Не можна перечити волі Його Високоповажності!
То ви будете сидіти й молитися?
Молитися? Хіба молитва вирішить цю проблему?
Покращить ситуацію? Його Високоповажності це сподобається?
Що ти задумав?
Треба сказати їм відправити їх на Північ.
Опануй себе. Ти лише диспетчер.
Я принаймні не ніхто.
Вже й думку висловити не можна. У вас тут диктатура?
Диктатура?
Ми хоча б не кланяємося перед королями, як ви.
- Не перекладай. - Ми не кланяємося перед королями!
Пане Пак! Ви хоч розумієте, що скоїли дипломатичне правопорушення?
Що це було?
Ви мене вдарили?
Овва! Ви це бачили?
Бачили, так?
Тепер він ще й кулаками махає.
Ніхто цього не бачив?
Серйозно? Ніхто?
Я бачив!
На власні очі.
- Справді? - Так!
Це вже не просто образи. Це військова провокація!
Відтепер усі розмовляють корейською. Ми в Республіці Корея!
- Пане Пак! - Лейтенанте Со.
Вони просто граються з нами, так?
Вони не підірвуть бомбу. Забудьте про них.
Відповідай.
Відповідай, шмаркачу!
Молитви?
Молитви нічого не дадуть!
Тупі бовдури!
Бовдури! Тупі бовдури! Ворушіть звивинами, недоумки!
У вас є голова на плечах? Чи казанок не варить?
Вибухне та бомба чи ні, результат уже визначено.
Вам треба забиратися звідси.
Думаєш, вони її підірвуть?
Ні, правда?
Звісно, ні!
Але якщо щось таки станеться,
провина впаде на польового командира.
Саме так! На польового командира. Як сміють ці безсоромні...
Секундочку.
Це ж я, так?
Авжеж, ні!
Ви його призначаєте.
Є безліч інших нагальних проблем, до яких у нас не доходили руки!
Повертайтеся до своїх обов'язків!
- Служіть країні всім своїм серцем! - Уперед!
Безмозкі йолопи!
Чим допоможе молитва?
Релігія...
Цей бізнес не занепаде ніколи. Згодні?
- У мить розпачу люди звертаються до Бога... - Ви не маєте права насміхатися з мене!
Ви нічого не придумали!
Хіба ваша країна
щось придумала?
Я такий сердитий!
Я не можу нічого вдіяти...
крім як стояти, склавши руки.
Це відчуття безпорадності...
Хочете сказати щось жертвам цього інциденту?
Лейтенанте Со Ґо-Маянґ, скажіть щось.
Підсудний Со Ґо-Маянґ сприяв загибелі 106 невинних людей,
через що його засуджено до страти.
Що тобі зробило дзеркало?
- Ти не поговориш із ними? - Ви що, не...
Ви не чули, що сказав пан Пак? Жодних ініціатив.
Пана Пака тут зараз немає.
Як це?
Довбаний виродок!
Що мені робити? Він звалив усе це на мене.
І що мені тепер у біса робити?
Він призначив мене польовим командиром!
Це все ви, так? Негідник! Ви скинули цей цирк на мене!
Міністре!
Це таки цирк, інакше не скажеш.
Але питання в тому, хто влаштував цей цирк.
Чому провина падає на польового командира?
Людина, яка ігнорувала накази й улаштувала цей цирк,
ось там.
- Що ви робите? - Мерзотник!
І як ти це виправиш?
Рейсе 351.
Це диспетчерська вежа Кімпхо.
Військові відступають.
Це ваша відповідь?
Я більше не брехатиму.
Наша пропозиція й досі в силі.
Як я вже казав, якщо ви відпустите заручників,
ніхто не постраждає.
Не тягніть час.
Навіть у лідера...
часу залишилося обмаль.
І ви так просто здастеся?
Джо боровся до кінця.
Твоя правда, хлопче, що збрехав.
Джо
горів яскравим полум'ям, доки від нього не лишився тільки попіл.
Після смерті від нього нічого не залишилося.
Він згорів до тла.
Лише купка білого попелу.
Хоча він і не переміг,
завдяки цьому його битва не була даремна.
Джо не помер!
Ілюстратор не розфарбував той кадр!
Тому виглядає, наче він побілів — і розтанув.
Будь ласка!
Давайте поговоримо.
Я прийду до вас!
Дідько!
Тепер ми зробили все, що могли.
Зрештою,
іноді без жертв не обходиться.
ЧОТИРИ ХВИЛИНИ ДО ДЕТОНАЦІЇ
Не знаю, чи хотів я врятувати їх,
чи просто не хотів їх убивати.
Мене притягли сюди, склали якийсь абсурдний план...
Можна сказати, що це Північна Корея?
Я ввів їх в оману
й перетворив Кімпхо на Пхеньян.
Може, я не стану героєм,
але я не хотів стати вбивцею.
Будь ласка, ні!
Ні!
ЧОТИРИ ХВИЛИНИ ТОМУ
Зрештою,
іноді без жертв не обходиться.
Без жертв?
Інакше кажучи,
доведеться відповідати за наслідки.
Як-от хлопець, який щойно вибіг.
Він не молився.
Він діяв.
Ви мене чуєте?
Я Шінічі Ісіда, заступник Міністра транспорту.
Я прошу обміну заручниками.
Я полечу в Пхеньян із вами.
Як заступник Міністра транспорту Японії, я буду вашим квитком у Пхеньян.
Ні.
Прошу, ні!
Ні!
Це, мабуть, боляче.
Ти добряче натрудився,
хлопче, що збрехав.
Комуністи, які присягали знищити класовість і капіталізм,
оцінили життя понад ста цивільних вартістю в життя заступника міністра.
Після безлічі зусиль нашого уряду, понад 50 японських заручників звільнили
з рук Фракції Червоної Армії.
Усі живі й у задовільному стані.
Вважайте це відпусткою.
У Північну Корею?
Що це за відпустка така?
Але в обмін
маріонеткова армія взяла в заручники заступника міністра Ісіду.
Щойно заступник міністра Шінічі ступив на борт,
решта пасажирів змогла повернутися до своїх рідних.
Ваша Високоповажносте! Як самопочуття?
РОЗДІЛ 5 ГАРНІ НОВИНИ
Ми викрали їхню частоту.
Вони захопили літак,
ми ж — невидимі хвилі.
Лейтенанте, кого ще ви маєте на увазі, коли кажете: «Ми»?
При таких серйозних завданнях...
завжди є люди, які невтомно трудяться, не очікуючи похвали.
Це все, що я можу сказати.
Отже, цей літак приземлився тут не через помилку,
а завдяки зусиллям нашого уряду.
Чи не підштовхне це Північну Корею до провокацій?
Республіка Корея
підтримує міцний союз із США
й не схилить голову перед жодними загрозами.
Ви — герой, який врятував 106 життів. Що чекає на вас далі?
Передусім, я мушу закінчити нинішню зміну.
Тоді я повернуся на базу
й подивлюся новини.
Господи!
Оце притисло!
- Ви скоро ночувати там почнете. - Чекай на мене!
Ви використали мене як пішака, щоб натиснути на японського міністра?
Я не знав, чи це спрацює.
Але ви двоє здалися мені найщирішими.
Не кажіть, що ви прийшли тільки щоб збігати в туалет.
Гарна новина чи погана?
З котрої почати?
Не лякайте мене.
Спочатку батіг, тоді — пряник.
Тоді почнемо з поганого.
Учора вони приземлилися в Пхеньяні.
Вони повернуть заступника міністра й пілотів цілими й неушкодженими.
Це ж чудово. Що в цьому поганого?
Учора ми отримали дані від наших шпигунів.
Уся їхня зброя й бомби...
були фальшиві.
Що?
Це якийсь абсурд.
Ми не збиралися
убивати пасажирів.
Якби ми не дісталися до Пхеньяну,
то позбавили б себе життя японським мечем.
Це був наш план Б.
Тоді ми врятували їхні життя.
А яка гарна новина?
Це щодо похмілля президента.
Він пропустив кілька чарок із послом США.
Виявляється, США почнуть переговори з СРСР.
Що, звісно, добре.
З таким успіхом ми можемо знову об'єднатися з Північною Кореєю.
Хіба це не чудова новина?
США будуть нераді, якщо ми гризтимемося з Північною Кореєю?
- Ось що це означає? - А ти тямущий!
Офіційно наш уряд не брав у цьому участі.
Це смішно.
І Північна Корея має на це купитися?
Вони мусять підіграти, бо СРСР теж цього хоче.
Тоді...
Що з моїм підвищенням?
І медалями?
Про них теж можна забути?
Як і про нинішнє інтерв'ю...
Чорт! Трясця!
І яким боком це гарна новина?
Усе закінчилося добре. Ніхто не загинув.
Включно з тобою.
Хочете, щоб я тримав язика за зубами?
А не триматиму?
Ти знаєш, що тоді буде.
То ось як ви почуваєтеся?
Я ж казав.
Місяць — це Місяць.
Як його не називай, від цього він не перестане бути Місяцем.
Відсутність визнання не змінить його сутності.
Твій вчинок
сам по собі
був значущий.
Герої, які врятували понад 100 пасажирів, повернулися.
Шінічі Ісіда, заступник міністра транспорту,
здався в обмін на заручників у Кімпхо, Корея,
і врятував 106 життів.
Наші герої, капітан Такахіро Кубо й другий пілот Сейґо Маеда,
здійснили аварійну посадку в Ітадзуке
й урятували 23 життя.
Я не заслуговую на звання героя.
Як заступник Міністра транспорту,
я виконав обов'язок.
За 10 000 годин у повітрі
я заробив собі геморой.
Ви крутий!
Але зараз
я цим пишаюся.
Працювати пліч-о-пліч із вами й вашим гемороєм — честь для мене!
«Іноді правда криється на зворотному боці Місяця.
Та це не означає, що лицевий бік — вигадка».
Трумен Шейді.
Так...
- Місяць — однаково Місяць. - Мушу в дечому зізнатися.
Я не знав цієї цитати Трумена Шейді.
- Авжеж, не знав. - Це однаково Місяць.
Він ніколи такого не казав.
Та-там!
До речі,
чому ви обрали саме це ім'я?
КАРТА РЕЗИДЕНТА ЧХВЕ ҐО-МАЯНҐ
Просто.
Хочеш знати, хто такий Трумен Шейді?
Хоча... Яка різниця?
Він просто...
Ніхто.
ЦЕ ХУДОЖНІЙ ФІЛЬМ, ОСНОВАНИЙ НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
ЗБІГИ В ІМЕНАХ, ПОДІЯХ І НАЗВАХ — ВИПАДКОВІ
Переклад субтитрів: Анастасія Хома