Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A FILMET VALÓS ESEMÉNYEK IHLETTÉK,
AZONBAN MINDEN SZEREPLŐ ÉS ESEMÉNY A KÉPZELET SZÜLEMÉNYE.
DE AKKOR MI AZ IGAZSÁG?
„Néha az igazság a Hold sötét oldalán rejlik.
De ettől még a látható oldala sem csupa hazugság.”
Truman Shady.
- Ne már! Nem ismered ezt az idézetet? - De.
A sötét oldal sok titkot rejthet,
de az emberek csak azt hiszik el, amit látnak. Például azt a híradást.
A Hold elvette az eszed?
Bármelyik oldalát nézed, az akkor is a Hold.
Maga kezdett el hülyeségeket ugatni, nem én!
Ugatok? Szóval kutyának nevezel?
Megjött.
Köszönöm, hogy ilyen későn is idefáradt.
A való életben még szebb.
Következzen két hír.
Az első...
A bábhadsereg katonái 66 napja eltérítettek egy belföldi járatot...
HALÁL AZ IMPERIALISTÁKRA!
...és 51 polgártársunk Észak-Korea fogságába esett.
És ma, 66 nappal később...
1970. FEBRUÁR 14. IMDZSIN FOLYÓ, DÉL-KOREA
...39 utas végre visszakapta a szabadságát.
Tizenkét utas azonban továbbra is Észak-Korea fogja,
és nem térhetnek haza.
Egymás után bezártak,
aztán áramütéssel kínoztak minket.
Az egyik férfi beleőrült...
És a második hír...
1970. MÁRCIUS 15. TOKIÓ, JAPÁN
Ma, Tokió Tosima kerületében
elfogták Yamamoto Tadashit, a szélsőséges Vörös Hadsereg Frakció vezetőjét.
Ez az erőszakos, kormányellenes kommunista csoport
részt vett a Tokiói Egyetemen zajló zavargásokon is.
A csoport fegyvereket és pokolgépeket szerzett,
és terrorista csoporttá alakult.
Forradalom!
Ezek egy másik ország hírei voltak,
minket aligha érintettek.
Egészen mostanáig.
Az összefüggéseket könnyű meglátni, és könnyű elbizonytalanodni bennük.
Csak egy kis kreativitás,
na meg hinni akarás kell hozzá.
JÓ HÍR
Ezt a holmija közt találtuk.
Mit jelent?
Sajnos egyáltalán nem értem.
Mit jelent az „E. T.”?
És itt kezdődik a harmadik hír.
1970. MÁRCIUS 31. HANEDA REPÜLŐTÉR, JAPÁN
Nyugi!
Mi vagyunk Ashita no Joe.
Akkoriban még nem volt fémdetektor, se biztonsági ellenőrzés.
Ezek attól a naptól fogva váltak kötelezővé.
Ennek a kilenc bolondnak köszönhető,
hogy a japán légi közlekedés jóval biztonságosabb lett.
Parancsoljon.
Kedves utasaink! Köszöntjük önöket a Japanese Ride 351-es, itazukei járatán.
Hamarosan felszállunk, kérjük, csatolják be a biztonsági övüket!
Előbb nyisd fel a tetejét, aztán húzd meg!
Megtisztelő magával repülni, kapitány!
Baj van?
A mai örömteli nap, nem?
Miért?
A repült óráinak a száma ma eléri a 10 000-et.
Milyen érzés?
Fájdalmas.
Hogyan?
Tízezer órányi ücsörgés ebben az apró ülésben
előhozta az aranyeremet.
Ennyire rossz?
Rettenetes.
Ha rák lenne, végstádiumú lenne.
Nagy kár, hogy túl intim helyen van ahhoz, hogy megmutassa.
Mégis miért mutatnám meg?
Mert felér egy kitüntetéssel.
Szerintem az aranyere örömmel ordítana a büszkeségtől:
„Íme, én vagyok az eredménye 10 000 órányi repülésnek! Igen!”
Repülés előtti ellenőrzés.
Asszonyom!
Feltehetem a csomagját, hogy kényelmesebben utazhasson?
Mondja!
Több fizetést kap
az erőltetett műmosoly miatt?
Elnézését kérem.
Már emlékszem.
Az E. T. azt jelenti...
Eltérítés!
ELSŐ FEJEZET ELTÉRÍTÉS
Hajoljanak előre!
Csend legyen!
Kedves utasaink!
Kisebb fennakadás történt az út során.
Elnézésüket kérjük az okozott kellemetlenségért.
Engedjék meg, hogy bemutatkozzunk!
A Vörös Hadsereg Frakció nevű kommunista szövetség vagyunk.
Jó napot! Ishida Shinichi vagyok, közlekedési miniszterhelyettes.
A mai Japán
a Marx által fejlett kapitalizmusnak nevezett útra lépett.
Az Expo ’70 megmutatja,
hogy Japán gazdasága fénysebességgel fejlődik...
Itt és most kijelentjük!
A burzsoá kapitalista hatalom megdöntése
egyetlen eszközzel lehetséges:
fegyveres forradalommal.
Nehéz lehetett meghozni ezt a döntést.
Ön is ott lesz a megnyitón?
Természetesen. És...
- Ishida úr? - Igen, ott leszek.
A közlekedési minisztérium sok...
Kedves nézőink, ilyen az élő adás.
- Elnézést kérünk... - Picsába!
Azok a rohadékok!
Kedves nézőink!
Hová tartanak?
Phenjanba?
Tényleg Phenjant mondott?
Miért? Úgy tűnik, hogy Hawaiira készülünk nyaralgatni?
Nem azért tesszük ezt, hogy aztán fűszoknyában táncikálhassunk.
Katonai bázist fogunk építeni!
Tudják, milyen az élet Észak-Koreában?
Hát persze.
Mégis magukkal vinnék az utasokat? Nem tudják, milyen sors vár rájuk?
Sajnálatos módon,
egy forradalom mindig áldozatokat követel.
Mi készen állunk a halálra.
És ha bárki megpróbál az utunkba állni...
nem habozunk megölni.
El kell jutnunk Phenjanba.
Ezért megteszünk
bármit, amit kell.
Egy kicsit balra!
Nem tudom az utat Phenjanba.
Japán kereskedelmi járat még sosem repült be Észak-Korea légterébe.
Egy pillanat.
Maeda!
Te már jártál ott, nem igaz?
Tessék?
Már több mint tíz éve japán állampolgár vagyok.
És különben is Dél-Koreából származom, nem Északról.
Akkor nincs más választásunk.
Nem tudja követni a radart?
A földi irányítástól kapjuk meg az útvonalat.
Ismerik Phenjan rádiófrekvenciáját?
Miért, maguk nem tudják?
Honnan tudnánk? Még diplomáciai kapcsolatunk sincs velük.
A következő gépeltérítés előtt
járjanak utána a dolgoknak!
Elég! Fejezd be!
Állj le! Szedd össze magad!
Hogy jutunk el Phenjanba, ha agyonveri a pilótát?
Bocsánat.
Kérem, vigyázzunk egymásra,
míg célba nem érünk!
Ez egy belföldi járat.
Nem lesz elég az üzemanyag.
Le kell szállnunk Itazukéban tankolni...
Miben sántikál, maga vén lókötő?
Tudja, én úgy gondolom...
hogy egy pilóta bőven elég.
De az üzemanyag nem lesz elég.
Később láttam a hírekben,
hogy mégis elég volt az üzemanyag, de...
Mit tehettek volna?
Az eltérítők még azt sem tudták, hol van az üzemanyagszint-jelző.
A bátor pilóták ebből előnyt kovácsoltak.
ÜZEMANYAGSZINT-JELZŐ
MÉG TELE VAN
ITAZUKEI IRÁNYÍTÓTORONY
Itt a Japanese Ride 351-es járata. Leszállási engedélyt kérünk tankoláshoz.
Húsz perc múlva landolnak. Jön már a rendőrség?
Ezek az eltérítők követelései:
Az Önvédelmi Haderő és a rendőrség nem közelítheti meg a tankoló gépet.
A tankolás után Phenjanba repülünk, ehhez térképet és iránytűt kérünk.
Az eltérítőknél folyékony robbanószer van.
Ha nem engednek nekik,
felrobbantják a gépet.
A francba! Tudtam, hogy ez lesz!
Itt hemzsegnek a rohamrendőrök! Lövöldözés lesz!
Hozzátok a túszokat!
Senki sem mozdul!
Kérem, ne öljenek meg minket!
Csend legyen!
Még egy lépés, és mindenkit megölünk!
Ha tüzet nyitnak, visszalövünk!
Nem engedünk a kapitalista disznóknak!
A terv a következő.
Első lépésként az A csapat kiszúrja a kerekeket.
Majd leengedi a hátsó utaslépcsőt...
Az nem a gép eleje?
Ez az eleje?
De, az!
Ez inkább egy szárnyas kolbászra hasonlít.
Ki rajzolta ezt?
- Lépjen elő! - Ebből elég!
A várható áldozatok száma?
Azt mondanám, hogy öt és száz között.
Plusz-mínusz pár fő.
Ez így túl tág.
Uraim!
Mit keresnek a rohamrendőrök a futópályán?
Az én gépemen senki sem fog meghalni.
Vezérigazgató úr!
Csodálatos, hogy önnek az emberi életek a legfontosabbak,
de a kommunista eltérítők likvidálása áldozatokkal jár, ez elkerülhetetlen.
„Elkerülhetetlen”?
- Maga! - Igen, uram.
Mi a légitársaságunk jelmondata?
„Ha a fellegekben is jár, nálunk otthona biztonsága várja.”
Néha előfordul,
hogy az otthonában hal meg valaki.
Maga szemétláda!
De akkor csökken a ház értéke, nem igaz?
Az Önvédelmi Haderő kárpótolni fog minket a bevételkiesésért?
Vagy esetleg a kormány vállalja magára ezt a feladatot?
Vonuljanak vissza, és tankolják meg a gépet!
Különben felrobbantjuk a repülőt!
A repteret az amerikai hadsereg felügyeli,
ezért a tankolás időbe telik.
Előbb engedjék el az utasokat, utána beszélünk az amerikaiakkal.
Egy órát kapnak.
A Vörös Hadsereg Frakció
nem fél áldozatot hozni a forradalom sikeréért. Mi vagyunk...
Ashita no Joe.
Ashita no Joe?
Az mi a csuda?
Úgy tudom, egy mangasorozat.
Az, uram. Az első kötet 1968-ban jelent meg,
Takamori Asao és Chiba Tetsuya írta.
A főszereplője egy bokszoló, Yabuki Joe.
Egy idézet a sorozatból:
„Ha csak egy percig is, de vakítóan fogok izzani.
És végül
csak egy kupac, fehér hamu marad.”
Hány évesek ezek a rohadt komcsik?
Először is szeretnék elnézést kérni.
Ha a bomba felrobban,
az nem a mi hibánk lesz,
hanem a kapitalista japánoké, akik erre kényszerítenek minket.
Bocsánat.
Várjunk csak!
Az felénk tart?
Mit művelnek?
Biztos, hogy a kormány
tudja, hogy mit csinál.
Az meg mi?
Mit keres ott egy harci gép?
Hívják a rádión! Most!
Ezt ki engedélyezte?
Nem én voltam, uram.
Én adtam parancsot.
Micsoda?
Az Önvédelmi Erők tagjaként nem állhatok itt tétlenül!
És akkor mihez kezd, ha emberéletek vesznek oda?
Arra nem kerül sor, uram.
Mi folyik itt?
Ez meg mire készül?
Úgy látom, kiszáll a gépből.
Ő most...
odaállt a géppel, aztán elfutott?
Elképesztően idegesítő,
ha valaki elállja az utunkat, amikor éppen sietnénk.
Vigyék el azt a gépet, vagy tízpercenként szétloccsantom egy utas fejét!
Ne gondolják azt, hogy szánalmasak!
Akkoriban mi sem voltunk sokkal különbek.
DÉL-KOREAI KÖZPONTI HÍRSZERZÉS
Ha az elnök máshogy nem dönt...
A DÉL-KOREAI LÉGIERŐ VEZÉRKARI FŐNÖKE
...a légierő a protokollt követi.
Choi vezérkari főnök!
Hirtelen miért lett ilyen elutasító?
Úgy hírlik, a légierő Kim kabinetfőnök oldalára állt.
Igaz lehet a pletyka.
Milyen nemzeti vészhelyzet hozta egy szobába az urakat?
Ez meg ki?
Én? Egy senki. Szóval szólítsanak Senkinek!
Isten hozta, Senki!
- Hogy van? - Jól, köszönöm.
Mindenről tájékoztatták, igaz?
Mi a véleményed?
Japók japókat rabolnak, hogy Északra mehessenek. Ég velük!
„Japók”? Válogassa meg a szavait!
Elnézésüket kérem.
Tudják, a gyarmatai időkben
a nagyapám egy függetlenségi aktivista második szomszédja volt.
Nem azt mondtad, hogy a nagyapád dobta fel őt a japán rendőröknél?
Hát, erre a családi anekdotára nem vagyok túl büszke.
De hát Japán, Észak-Korea... Ez nem a mi országunk gondja.
Nem számítanak a határok, ha emberéletek a tét.
Ez az emberi jogokról szól.
A hírszerzés félti az emberi jogokat? Na ez meglepő!
Mondják csak, fentről jött az utasítás?
Az elnöknek ma halaszthatatlan dolga van.
Később tájékoztatom, mintegy meglepetésként.
Amúgy fülest kaptam a CIA-től.
Nem túl biztató a helyzet, uram.
Ha a japánok elcseszik,
a gép átrepülhet a dél-koreai légtéren.
Engedélyt kérek riadót fújni.
Megértem az amerikaiak aggodalmát.
Hogy féken tarthassák a szovjeteket, nekünk össze kell borulnunk a japánokkal.
De mégis mit csinál most Japán?
Elvontatják a futópályáról a Haru útját elálló gépet.
A vadászgépek nem tudnak tolatni,
ezért egy teherkocsi tolja el az útból.
Szóval megoldjuk a helyzetet, hogy a japók orra alá dörgölhessük a dolgot,
és tövig benyaljunk a jenkiknek?
Ki a fene ez az alak?
Tessék? Mi az?
Hányszor mondjam még el? Azok biztosan komcsik!
Mi? Bizonyíték kell?
Két hét múlva meglesz.
Rendben van.
Egek!
Mondom, mi a helyzet.
Ha a gép belép Észak-Korea légterébe,
az utasok fogják a tárgyalások alapját képezni.
De!
Gondoljanak bele, mi lesz, ha gazdasági segítséget kérnek?
Akkor az északi komcsik GDP-je
meg fogja haladni a miénket.
Már a gondolat is feldühít.
De mi lenne,
ha mi vennénk a kezünkbe az ügyet, és megoldanák Japán helyett?
Ha így teszünk,
Japán jönni fog nekünk egy szívességgel.
És büszkén ülhetünk a világ vezetőinek asztalához.
Ez tetszeni fog az elnöknek.
A Kék Ház kabinetfőnöke elsárgul az irigységtől!
Jól van. Összefoglalom a helyzetet.
Ha Japán elcseszi, ahogy arra számítunk,
akkor a bombás holdkórosok Észak-Koreába mennek 130 tússzal.
És nekünk az a dolgunk, hogy a kedvére tegyünk a holdkórosoknak,
akik a mi légterünkben fognak szálldogálni.
Mit javasol, mit tegyünk?
Beszéljünk velük!
Ez aztán remek javaslat.
Tudja, uram, az a baj, hogy ez nem lehetséges.
Megbocsátanának egy percre?
Ugyan már!
Miért ne lenne lehetséges?
Ha én azt mondom, vízen akarok járni, akkor te megfagyasztod a vizet!
Nézze!
Nem vagyok varázsló.
De ha csodát tudsz tenni,
én megtehetem azt, amit apám nem tudott, és valóra válthatom az álmodat.
Rajta!
Húzz elő egy galambot a sapkádból!
Azt hittem, dühös lesz, ha ezt megtudja...
Micsoda? Dehogy!
Bennem szemernyi harag sincs.
Rajta, ki vele!
Idióta!
Meg akarsz öletni?
Ilyen nincs! Ez így nincs rendjén!
Hogy tehetted...
Hallgattassa el!
Ne fogja ránk!
Megijeszti a picit.
- Uram! Jól van? - Pofa be!
- Mi folyik itt? - Stewardess!
- Jöjjön ide, gyorsan! - Mi történt?
Én...
Én szívbeteg vagyok.
Mondhatta volna azelőtt, hogy elraboltuk!
Tessék?
Oldozzák el! Most rögtön!
Van orvos a fedélzeten?
- Van itt orvos? - Van...
Én...
orvos vagyok!
Orvosi vészhelyzet adódott.
Kérem, kezdjék meg a tankolást!
Még egyeztetünk az amerikai haderővel.
Várjanak tovább!
Kérem, siessenek...
Ha az utas meghal,
az a kormány hibája lesz!
Halló?
- A picsába! - Halló?
Halló!
Az üzemanyagért cserébe engedje el a betegeket és az időseket!
Maga sem akar senkit holtan látni, igaz?
Nem tárgyalunk kapitalista disznókkal.
Ha bármi történik, akár csak egy utassal is,
az elég indok lesz arra,
hogy azok a kapitalista disznók megrohamozzák a gépet.
Én igennel szavazok.
A betegek és az öregek nélkül is marad elég túszunk.
Öt a három ellen.
Siessünk, hogy...
Én nemmel szavazok.
Nem fognak megállni ennyinél.
Négy-négy az állás.
Nézzétek, én meggondoltam magam.
Mi van?
Ki kell tartanunk Phenjanig!
Öt-három. Senki sem száll le!
Nem.
A kommunizmusban egyhangú döntésre van szükség.
Nem követjük „a többség dönt” szabályát.
De Vezér, akkor miért szavaztunk...
Fogd be!
A Vezér dönt.
Igaz?
Hát persze.
A diktatúra a kommunizmus elkerülhetetlen velejárója.
A Japanese Ride 351-es járatát
négy és fél óra után elkezdték megtankolni.
A hatóságok állhatatosságának köszönhetően
23 utas szabadon távozhatott.
Többek között egy szívbeteg férfi,
az idős utasok, a nők és a gyermekek.
A fiam még a gépen van!
A Japán Önvédelmi Erők
az utasok életét és testi épségét helyezték előtérbe.
Fáradhatatlanul munkálkodtunk az utasok megmentésén,
és követtük az előírást.
Gyorsan! Csukja be!
A hátramaradt 106 utas azonban
hamarosan elindul az Itazuke repülőtérről.
Ez valami vicc?
Ezzel repüljek Phenjanba?
Valami gond van?
A légi forgalmi térképeken vannak légi folyosók és repülőterek.
Ezt a térképet egy középiskolai atlaszból tépték ki.
Uraim! Sok szerencsét kívánok.
Ne. Várjon!
Hé! Álljon meg!
Hé!
Még most is azt hiszed, hogy a kormánynak van terve?
De mégis miért...
Nem küldhetnek minket Észak-Koreába, de meg sem állíthatnak.
Inkább magunkra hagynak bennünket.
A körülményeket tekintve
megtettünk mindent, amit lehetett.
„Mindent”?
Pontosan mit is tettünk?
Elálltuk az útjukat, és feldühítettük őket!
És maguk csak bámultak, mint a sült hal!
Ezen miért nem akadt ki senki?
Bocsássanak meg!
MÁSODIK FEJEZET KETTŐS ELTÉRÍTÉS
A tűzszünet óta az észak-koreai légtérben négy amerikai vadászgép
és több tucatnyi élet veszett oda.
De tavaly egy csapat épségben tért haza, túlélték az észak-koreai MiG-ek támadását.
A küldetést vezető pilótát kitüntették.
De...
Miért csak ő részesült elismerésben?
A fejesektől kérdezze, ne tőlem!
Te kis nyavalyás!
Van vér a pucádban.
Te voltál a küldetés egyetlen koreai tagja, igaz?
De csak asszisztens voltál.
A szabály szerint a RAPCON főirányítója az amerikai hadseregből kerül ki.
Értem. Amúgy mondd csak!
Úgy tudom, hogy azokat a koreaiakat, akiknek sikerült a RAPCON-vizsga,
egy kezemen meg tudnám számolni.
Igaz ez?
Valószínűleg én lennék az első ujj a kezén.
Lenyűgöző.
És mi is az a RAPCON?
Bevezető radarirányítás.
A legmodernebb irányítórendszer, amit az USA 1968 óta használ.
A légierejük ötödik zászlóalja vezérli, kilenc kilométerre is ellát...
Elég!
Halálra untatsz.
Elvégre csak irányítói asszisztens vagy.
És maga ki is?
Egy senki. Egy rohadt nagy senki.
Szólíts Senkinek!
Jól értem?
Ez a Vörös Hadsereg Frakció eltérítette a gépet,
ezért mi eltérítjük a gép rádióját?
Hát nem zseniális ötlet?
Mert szerintem az.
Nem tudja, hogy működik ez a rendszer, igaz?
Az irányítók nem kezdeményezhetnek beszélgetést a pilótákkal.
Te mégis ezt fogod tenni.
Jól ismered a rendszert, nem?
Tegyük fel, hogy tudunk beszélni velük!
Hogy győzzük meg őket?
A lelkükre beszélünk?
Micsoda zseni ötlet!
Majd meglátod, hogy az!
Nekem sem volt időm felkészülni.
„Aki nem készül fel,
az készüljön fel a kudarcra.”
Benjamin Franklin.
Még egy baromarc, aki az idézetek megszállottja!
Van tanulság a történelem nagyjainak szavaiban.
KIMPO NEMZETKÖZI REPÜLŐTÉR
Beszélsz japánul, ugye?
Ha ez jól sül el, valóra váltom az álmaidat.
Talán gondolatolvasó?
Mit gondol, mi az álmom?
A siker.
Ennyire sekélyesnek tűnök?
A neved azt jelenti, „sikerre éhes”.
Még a nevedből is süt a nagyravágyás.
Apám nevezett el így.
Az apád...
háborús veterán volt, nem?
A gránát...
FEHÉR LÓ-DOMB 20 ÉVE
...a Fehér Ló-dombnál robbant fel.
Láttad már az ellenség végtagjait szanaszét repülni?
Engem teljesen ámulatba ejtett a látvány.
Aztán rádöbbentem, hogy az én lábam is leszakadt.
Azt a férfit,
aki azt a gránátot dobta, az alezredesemet,
Taegeuk Katonai Érdemrenddel tüntették ki.
Miközben...
a lábáért cserébe...
apád ezt az emlékórát kapta az elnöktől.
Nézd csak! Szép, nem?
Ha sikerrel járunk,
a kormány engem is ki fog tüntetni?
Még szép! Ezzel megmutatod, hogy tényleg illik rád a neved.
Seo hadnagy! Ezek meg kik?
Egy pillanat!
Ismertetem velük az eljárást.
Itt Amerika a főnök, ide a fejeseknek is belépési engedély kell.
Kérem az okmányait, hogy intézkedhessek!
Mondd meg, hogy sürgősen mosdóba kell mennem!
Ez nem egy csehó egy szűk sikátorban.
Csak mondd meg nekik!
Ez itt mindjárt bepisil, mosdóba akar menni.
Ez mi a tököm volt?
Ez volt a jelszó?
Azt látom, hogy a kormánynak dolgoznak,
de pontosan mit is?
- Mondtam, senki vagyok. - Ennek semmi értelme.
Ez az ügy még a híradóba is bekerülhet.
Az ügyeim gyakran be is kerülnek oda, velem ellentétben.
Nem kell tudnod rólam semmit.
Gyerünk! Nincs vesztegetni való időnk.
- Uram! - Uram!
Jól van. A bábuk a sakktáblán vannak,
szóval vágjunk is bele!
Ezt nem gondolhatja komolyan.
Azt akarja, hogy én legyek a helyszíni irányító?
- Annyit tehetünk... - Nos!
Milyen érzés hatalommal bírni egész Dél-Korea légtere felett?
Értsem úgy, hogy az amerikai hadsereg átadja nekünk az irányítást?
Ennek semmi értelme.
Figyelj, ők ajánlottak téged.
Ez ám a hihetetlen kiváltság!
Vagyis igazat beszélt a kitüntetésről.
Itt a nagy lehetőség, hogy maradandót alkossak.
De miért? Miért engem választottak?
Csendet!
Szinte hallom, ahogy kattog az agyad. Ülj le!
Most senki sem húzhatja az időt.
Már 35 perce felszálltak.
A LÉGIERŐ FŐHADISZÁLLÁSA ÉSZAK-KOREA
- A Keleti-tenger felett járnak. - Átrepülnek Dél-Korea felett?
Van vér a pucájukban, annyi szent!
Ha átrepülnek a demarkációs vonalon,
a kisujjunkat sem kellett mozdítani, és miénk lett egy Boeing 727-es!
A 100 túszról nem is beszélve, akik miatt tárgyalni fognak.
Szovjet elvtársaink le lesznek nyűgözve!
A legprofibb légi forgalmi irányítót állítsa rá az ügyre!
- Ő hajtja végre a tervet. - Értem.
A RAPCON maximális hatótávolsága 65 km.
Ide kell szólniuk Kjonggiból, hogy követni tudjuk őket.
A Phenjanba küldött adást nehéz elfogni.
Hé!
Hatvanöt kilométer. Komolyan?
- Vezérlő, itt az irányítók. - Hallgatom.
Engedélyt kérek hatótávbővítésre.
Az irányító engedélyszáma...
Az enyém?
Maga megőrült.
A kibővítéssel megsértjük a nemzetközi légi jogot.
Nemzetközi bűnözőt akar csinálni belőlem?
Megkapják az engedélyt. Adják meg az azonosítót!
A rohadt életbe!
Tehát ezért hoztak ide?
Hall őrmester.
Mi, az Amerikai Egyesült Államok,
a liberális demokráciák védelmezőjeként kijelentjük, hogy nem hagyjuk,
hogy ártatlan civileket egy kommunista diktatúrába hurcoljanak.
Egyetértek, uram.
Tehát mi irányítunk?
Hall őrmester!
Mi, az Amerikai Egyesült Államok,
a jogállamiság őreként kijelentjük,
hogy sosem sértenénk meg a nemzetközi légi jogot.
Mi a f...
Ezt nem tehetem meg. Nem is fogom.
Üljön le!
Az engedélyszám:
8-2-9-0-7...
1-4.
Vettem. Kibővítjük a hatótávot a maximális 320 km-re.
Nézzék, mennyi minden! Így hogy találjuk meg a gépet?
Mégis mi a francot képzelnek?
Látták, ugye?
Nem én adtam meg a számot, hanem ő!
Go-myung hadnagy!
- Akarsz kitüntetést? - Ilyen áron nem. Állítsák le az akciót!
Több mint 100 embert éppen Észak-Koreába hurcolnak.
Maga katona és légi irányító. Nem akarja megmenteni őket?
A francba!
- Üljön le! - Lőjön le!
Én Dél-Korea katonája vagyok, és nem kaptam hivatalos parancsot.
Maguk nem katonák, mint én?
Fegyvert fog egy koreai katonára!
Jó napot! Ebédelt már?
Én sem, még nem értem rá, de farkaséhes vagyok.
Leültettem a műszer elé,
de a légi jogról papol valamit.
Nekem ez magas, már belefájdult a fejem.
Igen. Hogyne.
Téged kér.
- Ki az? - Halló?
Park Sang-hyeon vagyok, a hírszerzés vezetője.
Magát hogy hívják?
Igen, uram.
Seo Go-myung vagyok, a híradásbiztonsági osztag hadnagya.
Kérem, folytassa!
Koreai hírszerzés.
Ezt a nevet meghallva két dolog ugrott be.
Ha nemet mondok...
Komcsi, komcsi, vörös patkány!
...komcsinak bélyegezve, megnyomorítva kell élnem.
Takonypócok!
Vagy a lapok írnak majd a halálos balesetemről.
Nem értek a légi joghoz, sem semmi ilyesmihez.
De bármit hajlandó vagyok megtenni,
hogy az a gép épségben földet érjen.
Jól értettem? Bármit hajlandó megtenni?
Igen.
Bármire hajlandó vagyok.
Akkor...
Mondhatom azt, hogy ez Észak-Korea?
Rohadék!
És még te tartod magad dél-koreai katonának, te disznó?
Már csak azért a kérdésért is büntetést kaphatnál, ugye tudod?
Add oda Senkinek a telefont!
Látja? Megmondtam, hogy nincs más megoldás.
Igen, rendben.
Igen. Persze.
Hogyne. Igen.
Akkor a dél-korai hírszerzés engedélyezi az akciót?
Mit állsz itt, mint szamár a hegyen?
Láss munkához!
Maga szerint...
Maga szerint ez jó ötlet?
Az nem teljesen mindegy?
Ha balul sül el a dolog, így is, úgy is megütjük a bokánkat.
Katonák! Mire várnak még?
Utánam!
Mozgás! Fogy az időnk.
Igen, uram!
Baszki!
Hol a fenében vagy?
Köszönjük türelmüket és együttműködésüket.
Tartsanak ki, hamarosan Phenjanba érünk!
Amint leszálltunk Phenjanban,
megkérjük Észak-Koreát, hogy épségben juttassák haza magukat.
Aki mosdóba szeretne menni, kérem, most tegye meg!
Az étkezés után begyűjtjük a cigarettákat.
A begyűjtött cigarettákat egyenlően elosztjuk egymás között.
Várjon!
Én három csomag Marlborót adtam le, ő meg csak egy felet.
Mégis egyenlően osztozunk?
A magához hasonló alakok miatt akarunk forradalmat kirobbantani.
Folyton a forradalomról beszélnek. Megkérdezhetem, mi a céljuk vele?
ÉLJEN A LENINIZMUS
„A sikert hajhászó kapitalizmus
elkerülhetetlenül diszkriminációhoz, alávetettséghez és osztályharchoz vezet.”
Mi egy ilyen rendszert akarunk megdönteni,
és el akarjuk hozni a világbékét.
Hallottam, hogy magát Vezérnek nevezik.
De gondolom, ez nem osztályharc.
Tessék?
Jól értem? Eltérítenek egy gépet, hogy hadsereget szervezzenek,
a béke nevében?
A béke nem mindig vívható ki békés eszközökkel.
Hűha!
Ez ám a logika!
Engem majdnem sikerült meggyőznie.
Baráti gép 5-1-1, 0-9-5.
Megtaláltam!
Hol volt az előbb?
Az 510-es gép 170 km-re volt.
- 173 km... - Rendben!
Itt és itt mértük be őket, ilyen sebességre csak egy vadászgép képes.
Eszerint az előttük repülő Ismeretlen 472-es gép
az a repülő, amit keresünk.
Igen, értem... Micsoda?
- Mi? - Mi?
Egy azonosítatlan gép megsértette a légterünket,
ezért az előírások szerint riadóztattuk a vadászgépeket.
Pedig az a feladatunk, hogy kapcsolatba lépjünk a géppel.
A légierőt nem értesítették erről az akcióról?
Kim úr!
KORÁBBAN
Ha az elnök máshogy nem dönt...
A protokollnak megfelelően két vadászgépet küldtünk fel.
Már biztosan utolérték a gépet.
Szép munka.
Remek munkát végzett!
A KABINETFŐNÖK REZIDENCIÁJA
Az, hogy a légierő vezetőjének támogatását élvezem,
igazán megnyugtató, be kell vallanom.
Ha bármiben segíthetek, csak szóljon...
„Elválasztás.”
A francba!
Mi a baj, uram? Valamit elrontottam?
Nem, dehogy.
Figyeljen! Tegyen róla, hogy fülüket-farkukat behúzva
leszálljanak a legközelebbi repülőtéren!
És ha nem engedelmeskednek?
Akkor mit tegyünk?
„Lép és támad”!
„Lép és támad”...
Úgy érti, lőjük le a gépet?
Az meg mi?
Az micsoda?
- Egy dél-korai vadászgép. - Dél-koreai?
Letérhettünk az útvonalról. Hívd a vészhelyzeti csatornát!
Itt a dél-koreai légierő.
Megsértette Dél-Korea légterét.
Kérem a hívójelét és a célállomását!
Itt a Japanese Ride 351-es.
Fegyvertelen japán polgári repülőgép vagyunk.
A célállomásunk nem itt van.
A phenjani repülőtérre tartunk.
A dél-koreai légierő elfogta a gépet. Süllyedjen és tartsa a 9000 lábat!
Mit mondott?
Kövessen!
Ismétlem.
A dél-koreai légierő elfogta a gépet.
Nem repülhet Phenjanba.
Ismétlem: nem repülhet Phenjanba.
Kövessen...
Mit csinál?
És ha lelőnek minket?
Ha nem landolhatunk Phenjanban,
akkor a légi halál is jó opció.
Visszavonulnak!
De...
Támadni fognak!
- Hívd Oszant! - Máris!
- Állj, fiam! - Uram?
Üljön vissza!
- De... - Mégis mit képzel?
Ez a hírszerzés titkos akciója.
Titkos akció, a francokat!
És ha valaki meghal?
Ez nem mentőakció?
Mindenki üljön le! Öveket becsatolni!
- Készüljetek a B tervre! - Baszki!
Elég legyen!
Mit csinálnak?
Ez meg mi volt?
Úgy látom, vadludak.
Go-myung hadnagy!
Ne húzza fel magát!
Egy japán utasszállító megtámadása hadüzenet lenne.
Milyen idióta tenne ilyet?
Tessék?
Nem válaszolnak?
Minden komcsi egy pimasz disznó, nemzetiségtől függetlenül!
Ha a japán gép eléri a demarkációs vonalat,
forduljanak vissza!
„Áthaladás”!
Igen!
Visszafordultak!
Egy pillanat!
Ha a vadászgépek visszafordultak...
Átlépték a demarkációs vonalat, a légterünkbe értek.
Rendben, elvtársak!
Internacionalista forradalmárjaink
egyenesen országunk karjaiba repülnek!
Vészfrekvenciát!
Mi legyen?
Azt mondtad, innen nem érhetjük el őket.
Seo hadnagy a vészfrekvenciára kapcsolt.
Amikor legközelebb rádióznak, elfogjuk az adásukat.
De mi van, ha már...
Mi van, ha már most is beszélnek Phenjannal?
Oda tartanak, nem?
Szerintem nem tudják Phenjan frekvenciáját.
Miből gondolod?
Ha Phenjan irányítaná őket,
nem mertek volna átrepülni Dél-Korea felett.
Szóval a vészfrekvenciát fogják használni.
A gond az, hogy a 121.5 MHz-s vészfrekvencia univerzális,
így bárki belehallgathat.
Phenjan is.
Tehát nem közvetlenül minket hívnak, hanem egy vészhelyzeti frekvenciát?
Akkor a dél-koreaiak is hallhatják az adást?
Elvitte a cica a nyelvét? Feleljen!
Mindjárt szétrobban a fejem, annyit zajonganak!
Maradjanak csendben!
Hogy mer így...
Földi irányítás nélkül elsodródhatunk vagy hegynek csapódhatunk.
De ez nem általános frekvencia?
És ha valaki más hall meg minket?
Inkább keringjünk céltalanul a végtelenségig?
Összecsapnak Észak- és Dél-Korea legjobb légi irányítói.
Ez gyerekjáték lesz.
Nem.
Nem lesz az.
Ehhez a párbajhoz nagy odafigyelés és jó reflexek szükségesek.
A számtalan adás közül ki kell szűrni a Haruét,
aztán 0,0000000001 másodperccel előbb kell megnyomni ezt a gombot az északiaknál.
Csak így lehet megnyerni ezt az egyszemélyes, idegtépő csatát.
Tehát összefoglalva:
a fürgébb kezű irányító nyer.
Hadd mondjak egy példát!
Mint Clint Eastwood A Jó, a Rossz és a Csúfban.
Él a kapcsolat?
Hallgatom. Mondja!
A futótűz megfékezve!
Visszatérünk a bázisra.
Minden tűzoltó helikopternek!
Ne használják ezt a frekvenciát!
Jaj, ne már!
Mindig ezt használjuk, hadd maradjunk!
A vészfrekvencia vészhelyzetekre van!
Maguknak a tűzoltás a feladata!
És az nem vészhelyzet!
Micsoda barom!
Az az ostoba dél-koreai irányító
egy tűzoltó helikopter pilótájával veszekszik.
Mi mást várhatnánk az USA imperialista bábjától?
De már nem kellett volna ideszólniuk?
Bármely torony! Itt a Japanese Ride 351-es.
Kérjük a phenjani közelkörzeti irányítást!
Japanese Ride 351-es!
- Itt Phenjan. - ...Phenjan.
A déliek is hallhatnak minket.
- Ez a frekvencia zajos. Váltson... - Váltson...
...a 134.1-esre!
A 129.7-esre!
És tegye, amit mondok!
Itt a Japanese Ride 351-es.
Az új frekvencia...
a 134.1-es.
A frekvencia a 134.1-es.
Vége.
Itt a Japanese Ride 351-es.
Az önök frekvenciáján vagyunk, a 134.1-esen.
Japanese Ride 351-es!
Radarkapcsolat.
Repüljön 290 fokos géptengelyirányon és tartsa a 9000 lábat!
Föld-levegő rakétákat kilőni, tereljék vissza a gépet!
De ne lőjék le! Csak jelenezzenek, érthető?
Tűz!
Mi a...
Mi folyik itt?
Robbanásokat látunk és hallunk az útvonalon.
Ez maguknak szól, elvtársak!
Köszöntöm magukat a Koreai Népi Demokratikus Köztársaságban!
Már értem.
Ágyútűzzel tisztelegnek előttünk.
Vezér!
Észak-Koreában még a fogadtatás is forradalmi, igaz?
Igen.
Gratulálok, kapitány!
Megvan a 10 000 repült órája.
Az aranyerem ettől csak még jobban előbújt.
Seo hadnagy, a világ legjobb gépeltérítője!
Kettős eltérítés a fedélzetre lépés nélkül. Szép munka!
Igen, az ám!
Sokakat megmentett.
Bizony. Köszönöm, uram.
Vehet magának pár kurva sajtburgert az életük árán.
Jól van. Parancsnok, készenlét!
Tudod addig húzni az időt, amíg megérkeznek Kimpóba?
Sikerrel jártunk. Pár elismerő szó azért jólesne.
Nem ismered az idézetet? „A siker nem végleges.”
Winston Churchill.
Így van.
Csak így tovább!
Hová mászkál el mindig?
Mit érdekel az téged?
Ha nem látsz, az azt jelenti, hogy dolgozom.
HARMADIK FEJEZET HOMOKVÁR
Mit keres ott egy amerikai gép?
Lehetetlenség mindet felküldeni,
ezért megpróbáljuk eldugni őket.
Szerintem az nem lesz elég.
Nézzék! Időben el tudják rejteni mindet?
Ez nem olyan, mint autóval odébb állni, uram!
Hé, uram!
Így nem eresztheti le, össze van gabalyodva!
Tényleg kell az észak-koreai zászló?
Mégis honnan szerezzünk olyat?
Ennyi!
Ez nektek színészkedés?
Ennek köze sem volt a valósághoz!
- Nem lődözhettek vaktában... - Uram!
Valaki beszélni akar magával.
Ki hiszi, hogy a forgatáson parancsolgathat a rendezőnek?
Bújjon elő!
Ez már igen!
Ez aztán valósághű! Látjátok?
De nem holnap forgatjuk a déli sereg jeleneteit?
Szerintem azért valósághű, mert ők igazi katonák.
- Köszönöm, hogy eljött, rendező úr! - Maga az ötletgazda?
- Igen. - Én művész vagyok.
Végre szolgálhatom a hazámat!
PHENJANI NEMZETKÖZI REPÜLŐTÉR
Nézze, hogy ünnepelnek valakit!
Éljen Park Sang-hyeon!
Éljen a Koreai Köztársaság!
Éljen Park Sang-hyeon!
Éljen a Koreai Köztársaság!
- Atyám, a hátam! - Nézzék, ki van itt!
A legyőzött katona hatásos belépővel érkezik.
- Ez szép munka volt, Park. - Az biztos.
Az elnök repesni fog az örömtől.
De tényleg rendben van, hogy Észak-Koreának adjuk ki magunkat?
Az emberélet fontosabb az ideológiánál, nem gondolja?
Seo Go-myung.
Micsoda név!
Rég nem találkoztam ilyen megbízható fiatalemberrel.
Olyan büszke és boldog vagyok!
Úgy hallom, az apja harcolt a koreai háborúban.
Igen, uram!
És mindkét lábát elvesztette a komcsik gránátja miatt, így van?
Nem, uram. A mi gránátunk miatt.
Tragikus dolog a háború, mindig áldozatot követel.
- De büszke katona volt, uram! - Igen?
És most még büszkébb lehet!
A fia hamarosan kitüntetésben részesül.
- Folytassa a munkát! - Igen, uram!
Miniszter úr!
Miért nem állítjuk őt az első sorba?
Az tökéletes fotó lenne.
Nemzeti hősök két generációja.
Fél percük van átöltözni és felsorakozni a futópályán!
Várjon! Ezek a hölgyek túl kifinomultak.
Ettől lesz valóságos az egész.
Ismeri a mondást! „Délen a férfi szép, északon a nő mesés.”
- Nem ismerem. - Nem?
Magán miért van egyenruha?
Régen én is színész voltam.
Ha nem rögzíthetem ezt a felemelő pillanatot,
legalább a része leszek.
Ez csak akkor lesz valósághű, ha mások is annak hiszik.
Ki hinné el, hogy maga katona?
Ezt értsem úgy,
hogy kövér vagyok?
- Rendezőasszisztens! - Uram?
Ez nem hátrányos megkülönböztetés?
De az, uram! Manapság nem szabad ilyesmit mondani.
Én csak úgy értettem, hogy maga olyan katona...
Felejtse el! Menjen!
Értem már.
Olyan katona vagyok, aki nem látja a farkát a bendője miatt.
Mikor mondtam én ilyet? Menjen előre!
Ez csak egy szerep, érti?
Jó húsban lévő, vagyonos családból származó katona vagyok.
Az északi Kim Ir Szen is egy testes disznó!
- Felfogta? - Igen.
Eddig nyolc antikommunista filmet rendeztem!
- Nyolcat! Az elavult... - Menjen!
A picsába!
Mit számít mindez?
Japanese Ride 351-es!
A repülőtér 130 km-re nyugatra van.
Süllyedjen 4000 lábra, és tartsa az irányt!
Itt a Japanese Ride 351-es. Tartjuk a 4000 lábat, közeledünk.
Japanese Ride 351-es, vettem.
Süllyedjen 2500 lábra!
Megkezdheti a landolást a 14-esen. Hívja a tornyot a 129.1-en!
A 14-es futópályára tartanak. Torony, készenlét!
Bravó!
Mondja! Kézben tart mindent, amíg a túszok leszállnak a gépről, ugye?
Tessék?
Uram, a RAPCON-t az USA irányítja,
a leszállást pedig a mi irányítótornyunk.
A légi forgalmi irányítok készen állnak. Nem tudom, hogy...
Maga meg miről beszél?
Amíg a túszok le nem szállnak,
addig maga parancsol, Seo hadnagy, és amint ennek vége,
a maga hősi útja is beteljesedik.
Miután mindenki kiszállt, készítünk egy közös fotót,
és pár túszt meginterjúvolunk.
Magát meg kitüntetik.
Ez remek lehetőség.
Korea hősét, Seo Go-myung hadnagyot
éljenző polgárok millió fogadják, ahogy megérkezik Szöulba.
Maga igazi hős, megmentette 106 japán utas életét.
Ez milyen érzés?
Nem szolgáltam rá a „hős” megnevezésre.
A dél-koreai légierő katonájaként
és légi forgalmi irányítóként,
csupán a munkámat végeztem.
Úgy görcsöl a hasam!
Seo Go-myung hadnagy, Korea hőse! Hát hogyne!
Miért kézmosás után mész kulázni?
Park úr magával akar beszélni.
Drága Park úr! Készen állunk.
Értem. Remek munka.
Akkor hát köszöntsd a vendégeinket!
Én?
Az ötletgazda mióta megy ki a díszletbe?
Ki ismerné jobban Észak-Koreát nálad?
Agyam eldobom! Hát igaz az az őrült pletyka?
Milyen pletyka?
A nyilvántartásban nyoma sincs, ugye tudtad?
Azt beszélik, hogy összeállt az északiakkal a háború idején.
Park úr akkoriban tábornok volt.
Az egyik kollaboráns katona, akit a harc során elfogtak,
kimagaslott a többi közül. Igazi zseni volt.
És ő volt Senki?
Igen! Minden nyilvántartásból kitörölték,
és máig a megoldóemberükként dolgozik.
Ez nevetséges.
Értsem úgy, hogy komcsikkal vadászunk komcsikra?
Park úr miért nem adott neki új személyazonosságot?
Mert akkor nem tudták volna pórázon tartani.
Figyelj!
Park mindenhol vele végezteti el a piszkos munkát.
Nohát! Maga is idejött, hogy tanúja legyen ennek a történelmi pillanatnak?
Úgy izgulok, hogy még a lábam is remeg!
Nem lesz gond, ugye?
Sikerült összetákolnunk valamit. Reméljük, hogy kitart, amíg kell.
Reggel még nem gondoltam volna, hogy Phenjanban fogok kikötni.
Nemsokára mind visszatérhetnek Japánba.
Hála égnek, nem kellett a B tervhez folyamodnunk.
A B tervhez?
Jól van. Megjött a gép!
Fogadócsapat, rázzák azt a pompont! Gyerünk, mindent bele!
Kamerások! Felvétel!
Álkatonák! Alakzatba!
Felkészülni!
Tessék!
Japanese Ride 351-es!
Köszöntjük Phenjanban!
Megkezdhetik a kiszállást.
Miért nem jönnek?
Csendet!
Üdvözlöm önöket, forradalmár elvtársak!
Már várják önöket
egy sajtótájékoztatóra az épületben...
Japanese Ride 351-es! Valami gond van?
Tényleg Phenjanban vagyunk?
Hol máshol lennének?
Az egyik elvtársunk egy amerikai gépet látott a futópályán.
Láttam.
A „Northwest” felirat állt a gép farkán.
Mit keres egy kapitalista gép a forradalom földjén?
Az csak egy álcázott gép.
Magukhoz hasonló forradalmárokat fogunk küldeni az Államokba.
Közvetlenül az USA-ba?
Észak-Korea tényleg nem lacafacázik.
Nem.
Vezér!
Ezt nézd meg!
Hát ez?
Egy fekete férfi?
Egyenesen ránk néz,
miközben hamburgert eszik.
Az az idióta!
A szovjet sereg állomásozik Phenjanban.
Élnek feketék a Szovjetunióban?
Nem hallottam róla, hogy élnek ott feketék.
De arról sem hallottam, hogy nem élnek.
Lehet, hogy néhány él.
Az egy hatalmas ország.
Úgy gondolja?
Nézzenek körül!
Ez biztosan Phenjan.
Figyeljen!
Hadd adjak egy jó tanácsot!
Ne higgyen el mindent, amit lát!
Én például elhittem, hogy a szüleim szeretik egymást.
Menj, kérdezd meg, hogy melyik utasnál van rádió!
Alekszandr Puskin is fekete volt.
Az meg ki?
A modern orosz irodalom atyja.
Hozzátartozik a szovjet alapműveltséghez.
Szóval mindenki tudja...
Hölgyeim és uraim!
Szeretnék feltenni egy alapműveltségi kérdést!
Én úgy tudom,
hogy jelenleg folyamatban van egy ötéves nemzeti gazdasági terv.
Most hányadik évében járnak?
Szerintem téved.
Az ötéves terv,
ami szárnyalt, mint a sasmadár,
tíz éve véget ért.
Akkor...
Mikor van a Nagy Vezér születésnapja?
Szeretett elvtársunk, Kim Ir Szen...
Nem!
Ne maga feleljen!
Maga ott!
Maga! A kövér katona.
Magához beszélek, dagadék! Ne nézelődjön!
Feleljen!
Mikor van a Nagy Vezér születésnapja?
Én...
nem beszélek...
japánul.
Ez itt...
Ez itt Phenjan?
Igen vagy nem?
Igen.
Ez itt Phenjan? Igen vagy nem?
Vezér! Találtam egy rádiót...
Igen vagy nem?
Ez Phenjan? Igen vagy nem?
Igen vagy nem?
- Igen! - Igen vagy nem?
Louis Armstrong.
Ez amerikai kapitalista zene!
Igen vagy nem?
Mi a fenét mond?
Kő, papír, olló?
Igen vagy nem?
Nem.
NEGYEDIK FEJEZET ROSSZ HÍR
Az eltérített japán gép kényszerleszállást hajtott végre
a Kimpo repülőtéren.
Már így is olyan itt az élet, mint Északon!
Erre még a k**** japán komcsik is megjelennek itt?
Küldjék őket a vörösek földjére!
Nem koreai túszaik vannak.
Attól félek, hogy feláldozhatják értük a katonáinkat.
Tudtam, hogy ez lesz.
Hiba volt ennyire elvetni a sulykot.
Az elnököt lefoglalták bokros teendői,
azonban tájékoztatták.
Tisztában van a helyzet súlyosságával.
Hangsúlyozta, hogy megakadályozzák, hogy bárki életét vessze koreai földön.
Nem érti, mit akar az elnök?
Ők nem is a mi polgáraink!
Azt akarja, hogy a gép repüljön tovább Észak-Koreába!
Ne csinálja ezt!
Miért állítja be az elnököt egy szívtelen szörnyetegnek?
Nyilvánvalóan tárgyalni akar, és lehozni a túszokat a gépről.
Nem áll jól a szénánk.
Maga szerint kinek van igaza?
Az elnök azt akarja, hogy nélküle oldják meg a helyzetet.
Akkor demokratikus módon döntsük el, hogy mit akar az elnök úr!
Többségi szavazással.
Kézfeltétellel döntenek? Szabályos ez?
Sugimoto Saichi közlekedési miniszter és helyettese, Ishida Shinichi,
Koreába utazik, hogy segítsen a hatóságoknak.
Először jár Koreában?
Huszonöt éve az egész ország a miénk volt, beleértve ezt a repteret is.
Ezért minden itteni tisztviselő beszél japánul.
Így nem kell tolmács.
Vajon hogy került ide a gép?
„A terv kudarcba fulladt.
Vállalják a felelősséget azért,
ha bárki is meghal?”
Feltehetően ezen töpreng most az elnök úr.
Így van. És a módszerünkkel is gondja lesz.
Már jönnek a japánok.
Képzeljék, mi lenne, ha rájönnének, hogy komcsinak álcáztuk magunkat!
Az elnök szégyellne a lobogónkra nézni!
Nocsak! Itt jön a mi hadnagyunk, Seo Go-myung!
Mi az?
Hogy csinálhatott büszke nemzetünkből kommunista diktatúrát?
Hiszen korábban maga mondta, hogy...
Kifogásokat keresni
a vesztesek legrosszabb szokása.
Érti?
Emberek!
Talán a kő a hibás, ha megbotlunk benne, és elesünk?
A kő a hibás?
Tegyék már le a kezüket! Mik maguk, gyerekek?
A többség dönt?
Igen, ez szép gondolat.
De egy demokráciában tisztelni kell a kisebbség véleményét is, nem?
Az elnök úr egyszer azt mondta,
hogy az USA a nagy testvér, és Korea és Japán pedig ikrek.
De azok a szemét japánok még mindig a kisöccsükként kezelnek minket. Igaz?
De mi lenne, ha megragadnánk a gyeplőt, és mi oldanánk meg a helyzetet?
Akkor hajlongva „arigatóznának” előttünk.
És mi lennénk a világ második nagy testvére.
Egyetértenek?
Igaza van!
- Igaz! - Jól mondja!
Hát ettől nem tölti el büszkeség a szívüket?
Sosem szabad elfelednünk a történelmünket!
Hacsak erre gondolok,
a guta kerülget, teljesen elönt a méreg!
Ott az Imdzsin-háború,
amikor azok a szemetek megszállták az országunkat...
De már biztos bánják a dolgot.
- Kim kabinetfőnök! - Miniszter úr!
- Rég találkoztunk. - Valóban.
Kérem, foglaljon helyet!
A kormányunkat nem értesítették, hogy itt szállt le a gép.
Ez a maguk hivatalos akciója volt?
Ha hivatalos lett volna, szóltunk volna maguknak, nem gondolja?
Tessék? De ha nem hivatalos akció...
Sajnálatos módon úgy tűnik,
hogy valaki saját szakállára cselekedett.
Azt hazudta az eltérítőknek, hogy Phenjanban vannak.
Egyedül döntött így?
Ki volt az?
Én voltam...
aki így tett.
Hálásan köszönjük.
Bátor és példátlan tett volt.
Go-myung hadnagy?
Igen.
Valójában csak Park igazgató utasításait követtem.
Értem.
A japán kormány nevében fogadja legmélyebb hálánkat.
Testvérek között semmi szükség az ilyesmire!
Seo hadnagy! Maga a legjobb!
És most hogy áll a helyzet?
A gépen elment az áram, hamarosan muszáj lesz jelentkezniük.
Jöhet a B terv?
Maga! Orvos, igaz?
Vajon mit tervezhetnek?
Fogalmam sincs.
Uram!
Pár túszért cserébe kérje, hogy beindíthassuk a motort...
Azzal akarok beszélni, aki idehozott minket.
Én vagyok az.
Más a hangja.
Az itteniek főnöke vagyok.
Akkor maga húzott csőbe minket?
Csak az ártatlanokat akartuk megmenteni.
Először is,
engedjék el az utasokat, utána tárgyalhatunk a feltételekről...
Beszéljünk személyesen!
Ha maga vezetett ide minket,
akkor jöjjön ide személyesen!
A repülőre?
Egyedül és fegyvertelenül jöjjön!
Ha fél órán belül nincs itt,
tízpercenként kidobjuk az egyik túsz fejét az ablakon.
Vége.
Boldogulni fog egyedül?
Sajnálatos módon
azzal akarnak beszélni,
aki idevezette őket.
Ezek az eltérítők figyelnek a részletekre.
Nem hittem, hogy emlékeznek a hadnagy hangjára.
Holnap meg kell érkeznie a parancsnak az elnöktől.
Addig húzd az időt!
Miért nekem kell vásárra vinnem a bőrömet?
Az volt a dolgom, hogy épségben Kimpóba hozzam a gépet, és meg is tettem!
Jól van. Ez az én kudarcom. Most örülsz?
Ne érjen hozzám!
A kudarc ragályos.
Jaj nekem! Ez azért durva volt.
Megbántottál!
Vigyázzanak! A friss festés miatt csúszós a beton!
Jöjjön be!
Szóval maga a fiú, aki farkast kiáltott.
Lekapcsolná a lámpát?
Leállt a motor, mert idevezetett minket.
Már dolgoznak az ügyön, nemsokára visszajön az áram.
Tudtam, hogy egy magához hasonló alakot küldenek.
Tipikus bürokraták, a rangok megszállottjai.
Jól tudta, hogy egy ilyen ember, mint én, nem hozhat döntéseket.
Akkor miét hívott ide?
Azért, mert...
azt akartam, hogy ők lássák az arcát.
Jól nézze meg őket, farkast kiáltó fiú!
A maga hazugságai miatt fognak mind meghalni.
Ha nem akar gyilkossá válni,
indítsa útnak a gépet Phenjanba!
Most rossz az idő és túl sötét van...
Ostoba!
Egyszer már átvert minket.
Akkor kérdezze meg a pilótát!
És ez nem minden!
Ha átlépik a demarkációs vonalat,
hogy kerülik ki a demilitarizált övezet légelhárító ágyúinak tüzét?
Ha lelövik a gépet,
a holttestüknek nyoma vész.
Megtettük, amit lehetett. Álljunk félre!
És hallgassunk Kim úrra!
Engedjük őket Északra!
Na ide figyelj!
Én még akkor sem kapcsolok hátramenetbe, amikor vezetek. Hogy miért?
Mert akkor azt érzem, hogy végig a rossz úton haladtam,
és attól rohadtul kiakadok.
Ha én azt mondom, ez a jó út, akkor az úgy is van.
És ezen semmi sem változtathat.
És neked az a feladatod, hogy ne is változtathasson.
De attól félek, hogy ha robbantanak,
magát fogják hibáztatni érte.
Csak egy szavamba kerül, és megnyomja a gombot.
De nem fog rá parancsot adni.
Mert azzal nem nyernének semmit.
Ez a B tervünk.
Fehér hamuvá porladunk,
és a világ látni fogja, hogy hiszünk a forradalomban.
És így mindig
újabb és újabb
Ashita no Joe-k fognak követni minket.
Ashita no Joe?
A mangából?
Ismeri az Ashita no Joe-t?
Hát persze.
Igazi mestermű.
Valóban az.
Legfőképp a vége.
- Igen! - Ugye?
A történet végén
szerintem Joe nem halt meg.
- Micsoda? - Téved.
Meghalt.
Azt hiszed bárki is könnyedén dobja el a saját életét?
Úgysem fognak robbantani.
De ha mégis robbantanak, az nem az én hibám lesz!
Én végig azért imádkoztam, hogy a bomba ne robbanjon fel!
A halálom...
legyen a végső határidő.
Ha nem jutunk el Phenjanba,
így is, úgy is meghalok.
Hogy van?
Ahogy már mondtam, a szúrás nem ért létfontosságú szervet.
Ha el tudjuk állítani a vérzést, nyerhetünk neki egy napot.
Hallod ezt, Vezér?
Ügyes voltam!
Ezek tényleg holdkórosok...
Holnap délig kapnak időt.
ha csak egy másodperccel is elmúlik dél,
felrobbantjuk a gépet.
Akkor is, ha a Vezér előbb hal meg.
Kérem!
Engedjenek minket Phenjanba!
Úgy legalább életben maradhatunk.
Maguk, kapitalisták,
nem látják az emberi élet valódi értékét, csak a pénzt.
Felkeltették a kíváncsiságomat.
Vajon mennyit ér az utasok élete?
Uram! Megmondtam, hogy csúszós!
A faszom az egészbe!
Miért nem szórt rá homokot, maga idióta?
Szép munka, Seo hadnagy!
Holnap délig még rengeteg időnk van.
Azt mondták, hogy nem hajlandók tárgyalni.
- És... - Mit mondtam?
- Hadd menjenek Észak-Koreába! - Ugyan már!
Phenjan közleményben tudatta, hogy tárt karokkal fogadja őket.
Az zsíros tonhal?
Észak-Korea nyilatkozott az ügyben?
Az közepesen zsíros, az meg extrán zsíros.
- Ez itt? - Nagyon finom.
Milyen volt a gépen?
Milyenek voltak az eltérítők?
Kinézi belőlük, hogy robbantanak?
Nem.
Csak vakmerő kölykök.
Maga!
Vállalja a felelősséget, ha ez balul sül el?
Ugyan! A saját szemével látta őket.
Ha az elnök úr nevében megígérjük nekik,
hogy elmehetnek Észak-Koreába,
miután elengedték az utasokat,
akkor lezárul ez az egész ügy.
Akkor miért nem szól tüstént az elnöknek?
Mert most...
már rég lefeküdt.
- Parancsol? - De...
Reggel korán fel fog kelni.
Tessék?
- Tehát várunk? - A türelem erény.
- Ennyi? - Dohányozzunk!
- De... - csak nyugalom!
Ha valami balul sül el,
majd rákenjük az egészet ezekre a kimcshizabálókra.
- Inkább ne öntsünk olajat a tűzre! - És ha jól alakul?
Akkor Korea lesz a hős, mi meg a bukott vesztesek.
És óriási szívességet várnak majd cserébe.
Megmondtam. Ha nem látsz, akkor dolgozom.
Micsoda? Egy koreai utas is van a gépen?
Ez igaz?
Erről nem tudtam.
A neve alapján azt feltételezzük, hogy koreai.
Nézze, bekarikáztam!
Yuuno Baku?
Ez japán név!
Az angol rendszert követik, tehát az utónév van elől.
Baku Yuuno. Baku Yuno.
Park Yun-ho.
Ne hülyéskedjen! Idiótaságot beszél.
Adja ide!
Atyaég! Tűnjön innen!
Ezt a baromságot!
Maga szerint ez vicces?
A mai időkben hogy meri elbagatellizálni a híradó jelentőségét?
Én sajtómunkás vagyok!
- Igazgató úr! - Mit akar?
Tudja, miben vagyok a legjobb, ugye?
- A komcsivadászatban. - Nem.
Abban, hogy bárkire ráhúzom, hogy kommunista.
Ugyan már! Nem kell így berezelni.
Én is jól tudom, hogy a sajtónak nem volna szabad hazudnia.
Ezért is mondtam, hogy ez csak egy feltételezés.
Egy feltehetően koreai-japán férfi, Park Yun-ho nevére bukkantak
a Kimpo repülőtéren rostokoló japán repülőgép utaslistáján.
És még valami! Vágják be azt a három hónappal ezelőtti esetet is!
Ez az incidens emlékeztet a YS-11 esetére,
amelyet észak-koreai szimpatizánsok térítettek el három hónapja.
Egymás után bezártak, aztán áramütéssel kínoztak minket.
Mit szólsz hozzá?
Szerinted is szívbe markoló?
Szóval...
Nincs is koreai utas?
Mit számít ez?
Nézd, milyen gyönyörű ma a Hold!
Lehet, hogy a sötét oldala nem ilyen szép.
Tudtad, hogy azt az oldalát sosem látjuk?
Mert a forgási és a keringési ideje megegyezik.
Csak költői kérdés volt, nem kell csillagászati kiselőadás!
„Néha az igazság a Hold sötét oldalán rejlik.
De ettől még a látható oldala sem csupa hazugság.” Truman Shady.
- Nem ismered ezt az idézetet? - De.
A sötét oldal sok titkot rejthet,
de az emberek csak azt hiszik el, amit látnak. Például azt a híradást.
A Hold elvette az eszed? Bármelyik oldalát nézed, az akkor is a Hold.
Maga kezdett el hülyeségeket ugatni, nem én!
Ugatok? Szóval kutyának nevezel?
Megjött.
Köszönöm, hogy ilyen későn is idefáradt.
A való életben még szebb.
Mi lenne a feladatom?
Csak mondja el az igazságot!
- És a többiek? - Úton vannak.
Az árammal megkínzott fickó mindenképp kell!
Még az utasok megmentése a cél, ugye?
Menjenek! Ott találkozunk.
Erre tessék!
Ha az elnök zöld utat ad, minden megoldódik.
És ha nem így tesz?
Akkor mi lesz?
Azt mondtad, ők csak vakmerő kölykök.
Azért, hogy itt tartsák őket, nem?
KIMPO NEMZETKÖZI REPÜLŐTÉR
Azalatt a 66 nap alatt, amit Észak-Koreában töltöttem,
embertelen körülmények között éltem.
Néha az igazság is képes félrevezetni.
Úgy éreztem...
hogy a halál megváltás lenne.
A hazugság pedig feltárja az igazságot.
Híradónk kérdésére Dél-Korea tokiói nagykövetsége megerősítette,
hogy 13 Park Yun-ho nevű személy él az országban.
Elektromos árammal megkínoztak
a bábhadsereg katonái.
Jelenleg is a pszichiátrián kezelnek.
Valószínű, hogy Park Yun-ho is...
ugyanilyen sorsra fog jutni.
Kell az igazság.
Egy kis kreativitás. Hinni akarás.
Ha ez a három dolog megvan...
Azok a rohadék északi vadállatok!
- Igen! - Le velük!
Antikommunista tüntetést tartottak a Kimpo repülőtérnél.
A békéért és a szabadságért kiálló tüntetők
Park Yun-ho és a többi utas szabadon engedését követelték.
Milyen csodás látvány!
A koreaiak tele vannak szeretettel, érzelmekkel és energiával!
Az elnök emberei már úton vannak ide.
Lefogadom, hogy halálra izgulja magát a jövő évi választások miatt.
Egyetértenek abban...
hogy ez a nagyszerű a demokráciában?
Vajon ő maga eljön?
Nem jött.
Valamilyen oknál fogva az elnök nem tudott jelen lenni,
azért a First Lady jött el helyette.
Kérem, inkább bal oldalról fotózzanak!
Az a profilom előnyösebb.
Az elnök úr nem érzi jól magát.
Valóban? Csak nem elkapott valamit?
Emiatt ne izgassák magukat!
Hogy kérhet tőlünk ilyet?
Ha annyira rosszul van, nemzeti katasztrófával nézhetünk szembe!
Az elnök...
rettentően másnapos.
Egy kicsit sokat ivott.
Küldjenek valakit a Thebek-hegységbe macskajaj elleni gyógyfűért!
Az elnök urat...
jobban nyugtalanítja ez a krízis, mint a másnapossága.
A szervezete az átlagos férfiénál könnyebben birkózik meg az alkohollal.
Biztosan maga a légi irányító.
A Koreai Köztársaság örökké hálás lesz magának.
Köszönöm, asszonyom.
Azok a szegény párák!
Még belegondolni is szörnyű,
hogy mennyire retteghetnek a gépen.
De úgy értesültem,
hogy van, aki elengedné őket Északra.
Az elnök úr ragaszkodott ahhoz, hogy itt senki ne hal...
Észak-Koreába!
Hallottak egyáltalán az ottani szörnyűségekről?
Kelet felé mutatott, nem Északra,
de ezt senki sem tette szóvá.
Aki egyetért azzal, hogy Észak-Koreába küldjük a túszokat, az távozzon!
Nem érdemel helyet közöttünk.
Asszonyom, mi úgy értettük...
Rögvest távozzon!
Micsoda őrült egy ribanc!
Elegem van! Bánom is én, ha felrobbantják a gépet!
Robbantsanak csak!
Asszonyom!
Észak-Korea már garantálta állampolgáraink biztonságát.
Uram! Maga tényleg hisz a kommunistáknak?
Maguk hisznek nekik?
- Nem! - Nem, asszonyom!
Húsz évvel ezelőtt...
1950. június 25-én békés vasárnapra virradtunk.
Majd Északon betörtek hozzánk a kommunisták!
Vérrel áztatták a földünket,
és számtalan életet kioltottak.
Ezt sosem feledem el.
Soha többé
nem szabad hinnünk azoknak a gaz kommunistáknak.
Antikommunista hősünk,
Lee Seung-bok, egy kisfiú,
mielőtt megölték az északi kémek,
utolsó leheletével azt mondta...
- „Utálom a kommunizmust!” - „Utálom a kommunizmust!”
Országunk elnökének nevében parancsot adok!
Amint elengedik a túszokat, küldjék az eltérítőket Észak-Koreába!
Ez minden.
Éljen!
- Éljen! - Éljen!
- Végre a dolgok... - Újra mozgásba lendültek.
Jó hír!
Az átadott dokumentum
szabad utat enged maguknak Észak-Koreába,
akkor, ha elengedik a túszokat.
Ezt a Koreai Köztársaság kormánya garantálja!
Maga ostoba! Hülyéskedik velünk?
Hinnünk kéne ennek a darab papírnak?
A hadsereg rögtön megrohanná a gépet!
Komolyan beszélek.
Ha elengedik az utasokat,
mehetnek, ahová akarnak.
Egy dolgot nem vettünk számításba.
Már senki sem hitt a fiúnak, aki farkast kiáltott.
A túszok csak azután mehetnek el, hogy leszálltunk Észak-Koreában.
Ha nem engednek el, délben robbantunk. Vége.
A picsába!
Ne, Vezér!
Ha dél előtt meghalsz, én kinyírlak!
Hazudtam.
Azok a szemetek egytől egyig őrültek.
Ha felrobbantják a bombát...
akkor a túszok halála az én lelkemen szárad.
Túl sokat képzelsz magadról.
Mi csak parancsot követtünk.
Ha ezzel áltatja magát, azzal könnyít a lelkiismeretén?
Ez életösztön a túléléshez.
Enélkül gyötrelmes lenne az élet.
Figyelembe véve a helyzetet,
nem kellene lépnünk valamit?
Az előbb...
elmormoltam egy imát.
Imádkozott?
Tartsunk megbeszélést!
Milyen megbeszélést?
Nem mondhatunk ellent az elnök úr akaratának!
Akkor csak imádkozni fog?
Semmi mást nem tesz?
Ezzel megoldja a dolgot?
Jobb lesz tőle a helyzet? Az elnök úr elégedett lesz vele?
Várj! Hová mész?
Szólok, hogy engedjék őket Északra.
Légy észnél! Te csak egy légi irányító vagy.
Legalább nem csak egy senki.
Nem beszélhetek szabadon? Mi ez, ez is egy diktatúra?
Diktatúra?
Hogy ez diktatúra?
Mi nem hajbókolunk császárok előtt, mint maguk!
- Ezt ne tolmácsolja! - Nekünk nincs uralkodónk!
Park úr! Ez a kijelentés diplomáciai szempontból igencsak sértő!
Ez meg mi volt?
Megütött?
Hűha! Látták ezt?
Látta, ugye?
Mi az? Most már erőszakhoz folyamodnak?
Mindenki látta?
Tényleg senki sem látta?
Én láttam.
A saját szememmel láttam.
- Tényleg? - Igen.
Itt már nem sértettségről van szó, ez már katonai provokáció!
Mostantól csak koreaiul beszélünk.
Ez itt a Koreai Köztársaság!
- Park úr! - Seo hadnagy.
Maga érti, igaz? Azok gyáva nyulak.
Úgysem robbantanak, ezért nem tárgyalunk velük.
Egyetért velem, ugye?
Maga gazember! Egyetért velem?
Imádkozik!
Azzal nem ér el semmit!
Idióta barmok!
Idióták! Inkább a megoldáson gondolkodnának!
Elment az eszük? Van egyáltalán agyuk?
Akár robbantanak, akár nem, már tudjuk, hogy mi lesz a vége.
Maga menjen el először!
Te tényleg úgy hiszed, hogy robbantani fognak?
Ugye nem?
Dehogy.
De ha mégis balul sülne el valami,
azért a parancsnok lesz a felelős.
Igaz, az itteni parancsnok. Hogy merik ezek a szemtelen...
Várjunk csak!
Az én vagyok, nem?
Dehogy.
Maga az, aki a parancsnokot kinevezi.
Számos sürgető ügyünk van, de elhanyagoltuk őket.
Mindenki térjen vissza a posztjára!
- Teljes odaadással szolgálják a hazát! - Menjünk!
Idióta barmok!
Mi értelme az imának?
A vallás...
A vallás a legbiztosabb üzlet a világon.
A reményvesztettek Istenhez fordulnak...
Hogy mer kigúnyolni?
Maguknak még tervük sincs!
Ez máshogy lenne
a maguk országában?
Olyan dühös vagyok!
Nem tehetek semmit.
Csak állok itt, és bámulok.
Ez a tehetetlenség...
Mit üzen az áldozatok családtagjainak?
Seo Go-myung hadnagy, mondjon valamit!
A vádlott, Seo Go-myung 106 ember haláláért felelős.
A büntetése: halál.
Mi a fenéért törsz-zúzol?
- Nem beszélsz velük? - Maga nem...
Nem hallotta Park urat? Azt mondta, ne tegyem.
Park úr már nincs itt.
Hogyhogy?
Az a rohadt szemétláda!
Most mihez kezdjek? Rám tolta a felelősséget!
Én most mihez kezdjek?
Kinevezett helyszíni parancsnoknak.
Maga volt, igaz? Maga miatt zúdult rám ez az egész!
Miniszter úr!
A helyzet tényleg nem túl rózsás.
De mondja csak,
ki miatt fajult el így a dolog?
Miért a parancsnok vigye el a balhét.
mikor az, aki fittyet hányt a parancsokra, és aki miatt ekkora szarban vagyunk...
ott áll.
- Hogy mi van? - Maga szemétláda!
Hogy hozza ezt helyre?
Japanese Ride 351-es!
Itt a Kimpo irányítótorony.
Visszavonulnak a katonák.
Ez a válaszuk?
Többé nem hazudok.
A feltételeink változatlanok.
Ahogy már mondtam,
ha elengedik a túszokat, senkinek sem kell meghalnia.
Meg se próbálja húzni az időt!
A Vezérnek...
már nincs sok ideje hátra.
Ilyen könnyen feladják?
Ashita no Joe a végsőkig harcolt.
Igaza van, farkast kiáltó fiú.
Ashita no Joe
fényesen ragyogott, míg csak hamu nem maradt utána.
A halál után nem maradt semmi.
Minden teljesen elégett.
Csak fehér hamu maradt.
Joe végül nem nyert,
de ettől nyert értelmet az egész útja.
Ashita no Joe nem halt meg!
A rajzolója nem színezte ki.
Csak ezért tűnik úgy, hogy meghalt.
Kérem!
Találkozzunk, és beszéljük ezt meg!
Megint odamegyek.
A francba is!
Egyelőre megtettük, amit lehetett.
Néha előfordul,
hogy valami áldozatokat követel.
NÉGY PERC A DETONÁCIÓIG
Nem is tudom, hogy megmenteni akartam-e őket,
vagy csak nem akartam megölni őket.
Hirtelen rángattak ide,
volt egy abszurd tervem...
Mondhatom, hogy ez Észak-Korea?
Eltérítettem a gép rádióadását.
Kimpóból Phenjant csináltam.
Talán sosem leszek hős,
de gyilkossá sem akarok válni.
Ne! Kérem, ne!
Ne!
NÉGY PERCCEL KORÁBBAN
Néha előfordul,
hogy valami áldozatokat követel.
Áldozatokat?
Mondhatjuk úgy is,
hogy vállalni kell a felelősséget.
Ahogy tesz ezt az a fiú, aki kirohant innen.
Ő nem imádkozott.
Hanem cselekedett.
Veszik az adást?
Itt Ishida Shinichi közlekedési miniszterhelyettes.
Túszcserét javasolok.
Magukkal megyek Phenjanba.
Japán miniszterhelyettesként én leszek a jegyük Phenjanba.
Ne.
Kérem, ne!
Ne!
Ez aztán fájhatott.
Keményen dolgoztál,
fiú, aki farkast kiáltott.
Az osztályrendszer és a kapitalizmus ellen harcoló kommunisták
végül mégis megszabták, mennyit ér több mint 100 civil élete:
egy helyettes minisztert.
Kormányunk erőfeszítésének hála
több mint 50 japán túsz szabadult ki a Vörös Hadsereg Frakció fogságából.
A túszok viszonylag sértetlenül megúszták az incidenst.
Tekintse ezt egy kis vakációnak!
Észak-Koreában?
Hogy lenne ez vakáció?
A túszokért cserébe
Ishida miniszterhelyettes átadta magát Észak-Korea szimpatizánsainak.
Miután ő a gép fedélzetére lépett,
a túszok hazatérhettek a családjaikhoz.
Elnök úr! Már nem másnapos?
ÖTÖDIK FEJEZET JÓ HÍR
Eltérítettük a rádióadásukat.
Ahogy ők eltérítették a repülőgépet,
mi ugyanúgy eltérítettük a rádióhullámokat.
Amikor azt mondja, hogy „mi”, azzal kire utal, hadnagy?
Minden nagy feladatnál vannak...
akik a háttérben fáradhatatlanul és név nélkül dolgoznak.
Maradjunk ennyiben.
Tehát a gép nem tévedésből szállt le nálunk,
hanem ezt tervezte a kormány?
Phenjan ezt nem fogja provokációnak tekinteni?
A Koreai Köztársaság
továbbra is marad az USA szövetségese,
és nem enged semmiféle fenyegetésnek.
Maga egy hős, aki megmentett 106 embert. Mik a tervei a jövőre nézve?
Először is megyek, és befejezem a mai műszakomat.
Majd a laktanyába megyek,
és megnézem a kilencórai híradót.
Atyaég!
Nem sok híja volt.
Látom, otthon érzi magát.
Várj meg!
Kihasznált, hogy ösztönözze a japán minisztert, ugye?
Nem voltam biztos benne, hogy sikerül.
De ti tűntetek a legőszintébbnek.
Nem csak azért maradt itt, hogy mosdóba menjen.
Van jó hírem, és van rossz hírem is.
Melyikkel kezdjem?
Most jól rám ijesztett.
Akkor essünk túl a nehezén!
Akkor jöjjön a rossz hír.
Tegnap a gép leszállt Phenjanban.
A miniszterhelyettes épségben hazatérhet, ahogy a pilóták is.
Ez nagyszerű. De mi a rossz hír?
Az éjjel híreket kaptunk a kémeinktől.
Az eltérítők fegyverei és bombái...
nem voltak igaziak.
Micsoda?
Ennek így semmi értelme.
Nem állt szándékunkban
megölni az utasokat.
Ha nem engedtek volna ide,
a japán kardokkal megöltük volna magunkat.
Ez volt a B tervünk.
Tehát lényegében megmentettük az életüket.
És mi a jó hír?
Az elnök másnaposságához van köze.
Az USA nagykövetével italozott.
Aki elkotyogta, hogy az USA tárgyalásokba kezd a szovjetekkel.
Ami remek hír.
Ha minden jól megy, a két Korea végül újraegyesülhet.
Ez aztán jó hír, igaz?
Azaz ha balhézunk Észak-Koreával, az USA megorrol ránk?
Jól értem?
Neked aztán vág az eszed.
A kormány hivatalosan nem tudott a tervről.
Na ne vicceljen már!
Az északiak ezt úgysem veszik be.
Belemennek a színjátékba, mert a szovjetek ezt várják el tőlük.
És...
És az előléptetésem?
A kitüntetésem?
Azoknak búcsút inthetek?
Meg a mai interjúdnak is.
A picsába!
Hogy lehet ez a jó hír?
Úgy, hogy minden jól alakult, és senki nem halt meg.
Te sem.
Fenyeget, igaz? Hogy hallgassak erről.
És ha nem hallgatok?
Tudod, mi fog történni.
Maga mindig ezt érezte?
Megmondtam.
Ez olyan, mint a Hold.
Nem azért létezik, mert valaki elnevezte.
És nem attól lesz fontos, hogy valaki elismeri.
Amit tettél,
az önmagában is
figyelemre méltó.
A több mint 100 embert megmentő hősök hazatértek.
Ishida Shinichi közlekedési miniszterhelyettes
a koreai Kimpóban átadta magát a túszokért cserébe,
ezzel megmentett 106 embert.
Kubo Takahiro kapitány és elsőtisztje, Maeda Seigo
az itazukei kényszerleszállással
23 ember életét mentették meg.
Én nem vagyok hős.
Miniszterhelyettes vagyok, csak tettem a dolgomat.
A több mint 10 000 órányi repüléstől
aranyerem lett.
Szép munka!
De most
igazán büszke vagyok rá!
Megtisztelő volt az aranyerével szolgálni, kapitány!
„Néha az igazság a Hold sötét oldalán rejlik.
De ettől még a látható oldala sem csupa hazugság.”
Truman Shady.
Igaz...
- Az akkor is a Hold. - Bevallanék valamit.
Nem ismertem azt a Truman Shady-idézetet.
- Tudom. - Az akkor is a Hold.
Mivel ő sosem mondott ilyet.
Íme!
Amúgy,
miért ezt a neved választottad?
LETELEPEDÉSI ENGEDÉLY CHOI GO-MYUNG
Csak.
Érdekel, hogy ki az a Truman Shady?
De mit számít ez?
Ő csak...
egy senki.
A FILM KITALÁLT TÖRTÉNET.
A VALÓSÁGGAL VALÓ BÁRMELY EGYEZÉS A VÉLETLEN MŰVE.
A feliratot fordította: Bóka Máté