ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Детективе.
Детективе!
З вами все добре?
Вам снився той кошмар?
Хто це?
Детективе, це я, Хан Чон-Сук.
Здається, я забула у вас блокнотик.
У нього був хрипкий голос.
Він що, спав?
Вітаю.
Вибачте. Я так поспішала, що забула тут записник.
Ви оце щойно прийшли?
Так.
А що?
Нічого.
- Прошу. - Дякую.
Мабуть, я вас розбудила. Пробачте.
Не переймайтеся.
Що ж, бувайте.
- Так. - До побачення.
КАТОЛИЧКА З ДЕРЕВʼЯНОЮ ВЕРВИЦЕЮ
Наша зупинка!
- Має бути дуже цікаво. - Справді.
- Швиденько. - Аж кортить побачити.
Яка гарна реклама.
А ти бачила всі частини «Пані Еми»?
Я дивилася перший фільм і всі сиквели.
Справді?
- А я жодного не бачила. - Пікантне й цікаве.
Аж мороз по шкірі.
- Кортить побачити. - Швиденько, заходимо.
«ПАНІ ЕМА-6»
Безплатний перегляд «Пані Еми»?
А хіба це не еротичний фільм?
Найкращий еротичний фільм.
Я чула, що в тому фільмі є оголені жінки.
Нічого собі.
Знайти нових покупців стає дедалі важче.
Треба подумати, як їх привабити.
Може, дарувати квитки в кіно тим, хто прийде на нашу презентацію?
О, класна ідея.
Пеньюар, у якому була головна героїня, схожий на наш.
Він може краще продаватися, коли жінки подивляться фільм.
Ми нічого не втратимо.
Квитки на ранкові сеанси продають за пів ціни.
На ранкові?
А люди захочуть уранці дивитись еротичне кіно?
У більшості домогосподарок вільний час є вранці,
коли відправлять чоловіків і дітей.
Слушно. Я дуже заклопотана ввечері, коли чоловік приходить додому з роботи.
Якщо ви погоджуєтеся,
я звернуся в кінотеатр і почну втілювати план.
- Одразу? - Так.
Чон-Сук,
тебе так надихає перспектива підвищення до менеджерки.
Я попереджу Йон-Пок, що треба буде організувати вечірку з нагоди підвищення.
Йон-Пок сказала, що в неї сімейні справи, так?
Так, родичі чоловіка прийдуть.
Ясно.
ГІНЕКОЛОГІЯ ЛІКАРНЯ КИМДЖЕ
Палата 151, пані Кім Йон-Сук,
негайно поверніться в палату.
Ку-ку!
Що сказав лікар? Це перевтома?
Що таке?
Тільки не кажи…
Невже тяжка хвороба?
Я вагітна.
Що?
Я з болем думала, розповідати тобі чи ні,
що я вагітна.
Але вирішила, що ти все-таки маєш знати.
А чому з болем думала?
Я не народжуватиму.
Там було трохи крові. Може бути викидень.
- Через кілька днів піду на аборт. - Але…
Як ти можеш таке говорити?
- Ти занадто… - Що?
Занадто сувора?
Я вважаю, що нам не можна народжувати цю дитину.
Чон-Соне.
Подивися, в якому ми становищі.
І тим дітям, які в нас є, ми не можемо дати
те, що хочемо й повинні їм дати.
А ти хочеш іще одну дитину?
Жах, я не зможу.
Але…
Я записалася на аборт,
тому просто вдамо, що цієї дитини не було.
«ПАНІ ЕМА-6»
- Ви вже тут. - Так.
Я рада, що ви прийшли.
Нічого собі.
Заспокойся, будь ласка.
Ви подивіться.
Пригощайтеся фруктами.
- Це ж треба. - Дякуємо.
Стривай. Який у мене зріст? З віком я всихаю.
Усе, готово. Більше вам нічого не потрібно?
Дякую.
Я розумію, чому вам потрібні мірки,
але нащо вам моя релігія?
Ну,
я подумала, що варто знати про релігійні табу кожної з вас.
А ще я подумала, що нам допоможуть дані про уподобання покупців.
РЕЛІГІЯ: ЖОДНОЇ
«Жодної релігії»? Я думала, ти католичка.
Я вже десять років не ходжу до церкви,
бо роботи багато.
Уже можна сказати, що ніякої релігії я не сповідую.
Усе.
- Прошу. - Добре. Дякую.
Ця більше пасує до відтінку вашої шкіри.
- Справді? - Так.
Тоді треба взяти цю.
Пані.
А ви, коли ходили до церкви,
часом не носили вервицю?
Вервицю? Так, носила. Перебирала, коли молилася.
Ясно.
А в моєї подруги - срібний перстень.
А моя вервиця була не срібна й не золота. Деревʼяна.
- Деревʼяна? - Так.
А це, мабуть, якась олійка.
Як приємно пахне.
Детективе!
Вітаю.
Добре, що я вас побачила. Бо вже хотіла дзвонити.
Щось сталося?
Власниця кафе, де подають кукпап.
Десять років тому вона ходила до церкви.
І в неї була деревʼяна вервиця.
Крім того,
вона шульга, як і ви.
Дивовижно, що у вас обох однакові родимки в однакових місцях.
- Родимки? - Так.
Отут.
Її родимки теж утворюють такий трикутник.
Недавно я викреслив її імʼя зі списку.
Її госпіталізували
на два роки приблизно в той час, коли я народився.
Що?
Щоб ви знали, родимки й ліворукість не успадковуються.
А я - амбідекстр.
Ясно.
Я таке в якомусь серіалі чула. Мабуть, неправда.
Треба було дати вам інформацію про жінок, яких я виключив зі списку.
Надалі я ділитимуся всім, що знаю.
Добре.
Оскільки зачіпок небагато, я уважно придивляюся до зовнішності.
Мабуть, я помилилася, бо здалося, що вона схожа на вас.
Вона схожа на мене?
Так.
У власниці кукпапної ніс такий…
Як би це сказати? У неї високе перенісся.
І кінчик носа досить гострий.
Вибачте.
Насправді все добре. Не переймайтеся.
Тоді ми на звʼязку.
Високе перенісся?
Чон-Соне, ти працьовитий, я знаю.
Крім того,
я не маю упереджень проти тієї справи.
Але мені не потрібен іще один працівник на ставку.
ПРОПОНУЮ РОБОТУ
А чого це я оголошення не зняв?
Будь ласка, передзвони, коли буде вакансія.
Обовʼязково.
Бережи себе.
От лихо.
Важко колишньому зеку знайти роботу?
Усі торочать про реабілітацію,
але суспільство не допомагає.
Якщо зібрався молоти дурниці, краще йди.
Ти спочатку вислухай,
а тоді вирішуй, чи це дурниці.
Пограбувати ювелірку батька Син-Тхака?
Тихіше.
Я просто поверну свої гроші.
Ти знаєш, що Син-Тхак украв
три мільйони, виграв у мене в карти.
Я дізнався, що він мене обчистив разом з професійними картярами.
Ті гроші все одно були крадені.
Я відсидів за свій злочин. Через це…
Через це я й загримів у тюрму.
Той гад має розплатитися за свій злочин.
А тепер до суті.
Просто будь водієм і постій на шухері.
- Я довіряю тільки тобі. - Дурниці!
Не більше, не менше. Усього три мільйони вон.
Я просто заберу вкрадені гроші й поділюся з тобою.
Одного мільйона вон
вистачить на квартиру з двома спальнями й вітальнею.
Я обіцяв дружині
жити так, щоб моїм дітям не було соромно.
Я йду звідси.
А ти не думаєш, що зараз живеш ганебно?
Твоя жінка бʼється, як риба об лід, добуваючи хліб.
Ти передаси ці злидні,
від яких тебе вже нудить, своїм дітям.
Ти цим пишаєшся?
Та що ти можеш знати? Припни язика!
Слухай.
Сімʼю треба цінувати більше, ніж свою совість.
Мабуть, я нічого не знаю, бо я - не голова сімʼї.
Нікого немає.
Усі вони давно переїхали.
Усі до одного?
Так.
Лише через кілька років люди додумалися,
що це було викрадення, а не зникнення.
Так.
А доти до батьків ставилися
як до грішників, які втратили дітей.
Вони й так були розчавлені,
а люди ще пальцями в них тицяли за втрату дітей.
Тому вони не витримали.
А ви часом не підтримуєте звʼязок
з родинами постраждалих?
Знаєте, куди вони переїхали?
Одна сімʼя переїхала в провінцію, куди перевели мого підлеглого.
Точно. Йонип.
Я інколи спілкувався з родиною, яка туди переїхала.
Стривай. У них була крамниця одягу ханбок?
Свій бізнес вони мали.
Не це.
До речі,
а чого це ви розпитуєте про ту справу?
Стало цікаво, коли переглядав старі «висяки».
Краще вам не цікавитися.
- Чому? - Минуло понад 30 років.
Ловити злочинця вже неактуально,
бо сплив термін давності.
Та все одно…
Я чув, що в Сеулі ви розкрили багато висяків.
Але тут не копайте.
І без того в багатьох людей залишилися шрами,
щоб ще й ви копирсалися в минулому на догоду своїй цікавості.
ЖЕНЬШЕНЬ
Коханий, чай з червоного женьшеню.
Добре.
Обережно.
Смачний.
Ще тільки ранок, а я вже повен сил.
Прогуляти сьогодні роботу?
Я й завтра заварю.
До речі, а як це ти згадав? Я думала, ти не памʼятаєш.
Як можна таке не памʼятати?
Голова Ом мені вчора сказав.
Голова Ом?
А що за дата?
У цей день ми з головою Омом підемо в похід на ночівлю з наметом.
ГОРА ЧІРІ
Ми поїдемо на моїй машині, помий її згодом.
Чого це мені раптом так холодно стало?
Капець, я бачу своє дихання у липні?
Що таке?
Річниця нашого весілля!
Ти неймовірний. Як ти міг?
Ти й так ніколи не відзначав,
тому я лише торік уперше тобі сказала, що мені сумно.
Ти обіцяв, що відсвяткуємо цього року, хай там що.
Але цю пропозицію я не можу відхилити.
Голова Ом бере з собою лише двох людей, і один з них - я.
Це означає, що він бачить у мені дуже особливу…
- Дрібноту? - Дрібноту.
Неймовірно. Як ти могла таке сказати?
Поставиш у раковину.
А завтра сам собі завариш.
Ну ти даєш.
Дякую, що поїхали зі мною. Напевно ж, ви зайняті.
Я рада, що можу допомогти.
Ви правильно кажете, можна вдати з себе покупців.
Це крамниця весільних подарунків,
жінка може подумати, що ми парочка на шопінгу.
Ось що я придумала.
Вдамо з себе пару, яка скоро одружується.
Коли її пильність ослабне,
ми невимушено її розпитаємо.
Ще я приготувала список питань. Чекайте.
Я всю ніч готувалася.
Ось.
А це, може, краще?
АПТЕКА «ВОНБОН»
Ви сьогодні рано.
Працівник приходить пізно,
тому я мушу приходити раніше, відчиняти двері, мити підлогу.
Пробачте.
До речі, пане Чхве,
у мене запитання.
Коли у вас був перший поцілунок і як це сталося?
Ну ти даєш.
Що на тебе найшло?
Просто цікаво стало.
У всіх буває перший поцілунок,
коли вони ще не дорослі, і ніхто не робить з цього події.
А як було у вас?
Ти наче з дуба впав.
Можна взяти тебе за руку?
Якщо це не нахабство з мого боку, чи можу я тебе поцілувати?
Не треба щоразу питати дозволу.
Зрештою,
ми сьогодні одружилися.
Що?
Ви вперше поцілувалися з дружиною після весілля?
Я був дуже обережний,
у всьому.
Ви були таким чистим і невинним.
Якщо ваш перший поцілунок був як перший сніг,
то мій був наче…
розкидані шматки вугілля на снігу.
Так усе було.
Коли й за яких обставин у тебе був перший поцілунок?
Не варто й згадувати.
Тепер я втратив усю впевненість.
Що це з ним?
Мабуть, ти багато потерпав.
Я змусила тебе довго чекати.
Віднині я більше старатимуся.
Будь ласка, не кажи так.
Ким-Хі, тобі не потрібно нічого робити.
І за холодну воду не берися, руками тільки їж.
Я серйозно.
Ти не стомився?
Анітрохи.
Сьогодні визначний день - я нарешті взяв тебе за дружину.
Я буду щасливий, навіть якщо викачаюся в лайні.
Для мене цей день має приголомшливе значення,
як найважливіше національне свято.
Національне свято, теж мені.
Чому тільки я памʼятаю про національне свято?
Ти так зітхала, коли ми торгували,
тому мені закортіло спитати, що сталося.
Зітхала?
Коли я чую про подружжя, які добре ладнають між собою,
нічого не можу вдіяти - зітхаю.
Це наводить на думку: невже тільки я так живу?
Йон-Пок, а як ти святкуєш річницю весілля?
Я? Та я просто…
Він просто готує для мене.
- Готує для тебе? - Так.
Він мені обіцяв, що я ніколи в житті не буду клопотатися по господарству.
Хоче дотримати слова, хай навіть на один день.
Тому я в той день нічогісінько не роблю.
Ого, твій чоловік такий милий.
Він не може купити мені подарунок,
тому відпрацьовує.
Важлива увага.
Твій чоловік і справді надзвичайний.
Ну аякже, він такий.
Чон-Сон і справді такий.
Йон-Пок, я радий тебе бачити.
Цікаво було, як ти поживаєш.
Пані О, ходімо вже.
Чому ти мене ігноруєш, наче сміття при дорозі?
Це тому, що я з тюрми вернувся?
Ні.
Твій чоловік теж - колишній зек.
Не може бути, щоб через це.
Так багато років минуло,
тому я думав, що ти вже змінила гнів на ласку.
Чому ти й досі така холодна?
Зрештою, я друг твого чоловіка.
Невже навіть не привітаєшся?
Теж мені друг.
Мій чоловік зовсім не такий, як ти.
Він більше з тобою не звʼяжеться,
тому вітатися нам не обовʼязково.
Ходімо, пані О.
Вона занадто йому довіряє.
Як він міг бути таким нечемним?
Мій автобус. Я вже поїду.
ХАНБОК ЛІ
Мабуть, ви дуже хвилюєтеся.
Можете не турбуватися,
бо розпитувати там буду я.
Добре.
- Ходімо. - Так.
А як оце, дете…
То… То-Йончику.
То-Йончику, я думаю,
синій колір тобі буде до лиця.
Чудовий. Дуже гарно.
А як тобі цей варіант?
Чон-Сук,
я гадаю, тобі личитиме рожевий.
Дуже гарно.
У вас обох хороший смак.
У нашій крамниці це - ханбок найвищої якості.
Справді?
Хіба ж не краса?
Може, ви поміряєте там, за дверима?
Добре.
- Я допоможу. - Давайте.
- Проходьте. - Іду.
Роззирніться тут, поки я примірятиму.
Чон-Сук, не поспішайте.
ЯКЩО ВИ БАЧИЛИ…
Усе готово.
Наречена виходить.
Що скажете? На янгола схожа, правда?
Так.
І це все?
Вона прекрасна.
Це дуже гарний ханбок.
Не поспішайте, покрутіться перед дзеркалом.
Добре.
Агов.
Ви мене не чуєте?
Що?
Ви будете міряти ханбок, який для себе обрали?
Так, авжеж.
Це ж треба. Ви мов загіпнотизований.
Я знайду більший розмір.
- Добре. - Чекайте.
Вдалося щось знайти?
Думаю, треба глянути ці фото.
ЯКЩО ВИ БАЧИЛИ ЦЮ ДИТИНУ, ЗВʼЯЖІТЬСЯ ЗІ МНОЮ
А може так бути, що ця дитина - це ви?
Ні.
Я думав, що це можливо.
Але, судячи з опису, це не я.
ЛІ ЙОН-ХО, ПʼЯТЬ МІСЯЦІВ
До речі,
вона зберегла це оголошення, а значить,
вона шукає свою дитину?
Думаю, треба спитати.
Що спитати?
Ви приїхали не ханбок купувати, правда ж?
Я не знала, що ви через це приїхали.
Могли б одразу сказати.
Мабуть, ви багато років страждали.
Я боявся розтривожити давній спогад, який вам хотілося б забути,
тому мав діяти обережно.
Як це можна забути?
Моя дорогоцінна дитина раптом зникла.
Якщо не знайду його,
не забуду до самої смерті.
Я довго не могла ні спати, ні їсти.
Боячись, що я помру,
мій чоловік запропонував переїхати.
Він сказав,
якщо я помру, ми ніколи не знайдемо нашого Йон-Хо.
Тоді я прийшла до тями.
Саме тому ми й переїхали.
Я хотіла жити
і якось його знайти.
Тому зробили це оголошення.
А я все одно вірю,
що мій син
одного дня прийде сюди так, як ви.
Ваша мама
теж вас чекає.
Ви думаєте?
Я впевнена.
Але ця дівчина…
Вона точно-точно не ваша кохана?
Вибачте.
Перепрошую.
Пробачте.
Ні?
Ви сказали,
що компанії катастрофічно бракує людей.
Забудьте про моє злочинне минуле.
Ось уже десять років я законослухняний.
Може, на це звернете увагу?
Добре, бувайте.
Ти вдома.
Вибач. Я знаю, ти втомилась, але мені треба вийти, пошукати роботу.
Чому ти так жив?
Що?
Чому ти звʼязався з тим вилупком і вчинив так, що тепер на все життя
тобі дороги перекриті?
Нащо тобі йти шукати роботу?
Тебе ніхто не візьме.
Тільки зайвий раз засмутишся. Не йди.
Я вже давно втратила надію на те, що ти знайдеш
якусь пристойну роботу.
Я знаю.
Знаю, моє життя безнадійне.
Але я не можу просто сидіти сиднем і нічого не робити.
Я чув, що ця операція небезпечна і важко переноситься.
Що мені робити?
Ти хочеш, щоб я в цій ситуації нічого не вдіяв?
Цього ти хочеш?
От лихо.
Годі.
- Перестань! - Та ну.
Куди ти?
Усе.
Пані О.
Добрий вечір.
Привіт. Ти, мабуть, з роботи вже йдеш.
Так.
Ці харчові добавки
дуже важко дістати.
Дуже цінні, тому віддай їх у руки голові Ому.
Добре.
Попроси в нього за мене вибачення.
Добре, пане.
До побачення.
Бувай.
Біжи.
За що це ти просиш вибачення? Ти ж заради нього зі шкури пнешся.
Але на цьому тижні я не зможу.
Я сказав йому, що не зможу піти в похід.
- Чому? - Ну просто.
Щоб відзначити національне свято.
Тобто ти нарешті згадав,
що раніше був геть іншою людиною.
Так, згадав.
Ти знаєш,
ти теж була зовсім інша.
У ті часи ти була як делікатна квітка космеї.
- А тепер? - Тепер…
Ой, давай мені.
Не хочу, щоб квітка космеї зламалася.
- Я цього не допущу. - Ти дуркуєш.
Це на вечерю?
Може, просто поїмо в ресторані?
То які плани на завтра?
ЗОНА ВІДПОЧИНКУ «НЕСАН»
Чому ви не їсте?
Я їм.
Я в порядку.
Таке враження, що вам гірше, ніж мені.
Ви так сьогодні плакали.
Вибачте, це була дурість з мого боку.
Ви мене сюди не для цього привезли.
І допомогти вам я не змогла.
Ви мені допомогли.
Що?
Коли я прочитав вашу нотатку про те, що батьки можуть мене шукати,
я в цьому засумнівався.
Але після зустрічі з тією жінкою
я думаю, що моя мати…
можливо, страждала більше, ніж я.
І мені стало дуже сумно.
Детективе.
Дякую, що поплакали за мене.
Втішно було побачити, що вам так само боляче, як і мені.
Тож ви зробили більш ніж достатньо.
А ще…
заздалегідь дякую за вашу подальшу допомогу.
Добре.
Пані Хан Чон-Сук?
Боже, коли я заснула?
Треба було мене розбудити.
Ви недовго спали.
Що? Це ж…
До речі,
я переглянула всі матеріали, які у вас брала.
Але вони мені ще потрібні.
Можна до вас завтра зайти?
Ні.
Зрозуміла. Ви завтра зайняті?
Так.
- То коли… - Я вам подзвоню.
Добре.
Добре. У вас був важкий день.
Безпечної вам дороги додому.
Ти передаси ці злидні,
від яких тебе вже нудить, своїм дітям.
Твоя жінка бʼється, як риба об лід, добуваючи хліб.
Ти цим пишаєшся?
Сімʼю треба цінувати більше, ніж свою совість.
Мабуть, я нічого не знаю, бо я - не голова сімʼї.
СПИСОК ВАКАНСІЙ
ПОСАДИ З ДОСВІДОМ РОБОТИ
Отак.
Йон-Пок.
Я лише хотів…
Я…
Я лише хотів бути хорошим чоловіком.
Пробач.
Прости мені.
Я дуже хотів бути хорошим чоловіком.
Жаль, що не спромігся на щось краще…
Я жалюгідний.
Прости. Я люблю тебе.
Прости.
Пробач.
Ні. Він сказав, що сам подзвонить.
Алло.
Так, пані директорко.
Так, можу. Будь ласка, кажіть.
Що?
Мене?
Представляю першу менеджерку філії в Кимдже
пані Хан Чон-Сук!
«Своїми видатними ідеями,
як-от створення корейського посібника до іграшок для дорослих
та організація подій для покупців,
пані Хан Чон-Сук посіла перше місце в продажах
у першій половині року.
Таким чином, фірма "Жіноча білизна 'Фантазія'"
призначає пані Хан Чон-Сук менеджеркою філії в Кимдже».
- Поздоровляємо. - Дякую.
Ну що ви, не треба було.
Чому це?
Ти стала менеджеркою філії,
але компанія не провела тобі церемонію.
Тому ми маємо відсвяткувати самі.
Авжеж. Це досягнення.
Однозначно.
Отже, дівчата.
А зараз відзначимо карʼєрний успіх пані Хан Чон-Сук
- бурхливими оваціями. - Будь ласка, ні.
Чу-Рі, ви достатньо постаралися.
- Дуже вам дякую. - Гаразд.
А я тільки розігналася.
Навчання для менеджерів починається наступного тижня?
Так. Директорка мені подзвонить і повідомить точний графік.
Скоро в тебе буде зарплата.
А скільки там?
Буде 100 000 вон на місяць.
Я страшенно заздрю.
- Йон-Пок, нам треба більше працювати. - Точно.
Ти тепер часто прогулюєш роботу. А на простій нема часу.
Добре. Не переживай.
Я працюватиму багато, щоб ти не читала мені нотацій.
Але це ще не все, правда?
У такий радісний день треба випити.
Мені дуже шкода.
У мене сьогодні ввечері зустріч.
Тоді наступного тижня я всіх пригощаю в ресторані.
Чон-Сук, краще замовиш нам випивку.
- Випивку. - Добре. Буде тобі випивка.
Детективе!
У вас буде хвилинка?
Що?
Річ у тім…
О, я отримала підвищення по роботі.
Тепер я менеджерка філії,
а цією посадою нагороджують найкращих продавців.
Тепер у мене буде зарплата, і…
Хай там як, це добра новина.
Вибачте, але мені треба йти у відділок.
Зрозуміла.
Я не знала, що ви зайнятий. Вибачте.
Бувайте.
Детективе Кім.
Вітаю.
Ви казали, що зайдете в крамницю, а потім - додому.
Тільки зараз додому йдете?
Я заздрю.
Можете раніше піти додому, бо роботи нема,
і радіти вихідним.
А ти теж усю свою роботу перероби так швидко, як детектив Кім.
Ми вже підемо. Бувайте.
До побачення.
Йон-Пок.
Я попросила тебе залишитися…
Ви, певно, дуже злякалися.
Мій чоловік багато пережив.
До знайомства зі мною
він звʼязався з покидьками, як отой, і влип у халепу.
Але, пані О,
мій чоловік -
дуже добра людина.
Коли ми познайомилися, він пообіцяв такого не робити.
І десять років
дотримувався обіцянки.
Авжеж.
Я так і зрозуміла з твоїх розповідей.
Я серйозно.
Зрозуміло. Рада це чути.
Ви попросили мене залишитися,
і я рознервувалася, бо не знала, що ви скажете.
Думала, що ви не захочете мене знати.
Не кажи дурниць.
Насправді…
я хотіла подарувати тобі оце.
Купила на базарі, бо трапилося на очі.
У мене немає дітей.
Я не знала, що сподобається твоїм дівчаткам, тому довго думала.
Що скажеш?
Як думаєш, донечкам сподобається?
Авжеж. Боже мій.
У мене четверо дітей,
тож вам довелося посушити голову.
Ні, це була розвага.
Я уявляла твій дім, повен дітей,
і теж стало заздрісно.
Ви мені позаздрили?
Ви так кажете, бо не знаєте, що воно таке.
Може, ти й права.
Але,
якщо уважніше придивитися,
у всіх свої труднощі.
У мене так само.
Життя складне, правда?
Так.
А що стосується фінансів, надія є.
Та я вже й не знаю.
Справді-бо,
чи є надія?
Без сумніву.
Наша робота - ось надія.
Усе налагодиться,
так само як у Чон-Сук.
Ваша правда.
Мабуть, надія вже не за горами. Правда ж?
Наша надія - це людина, яка поряд з нами, Чон-Сук.
Що сталося?
Невже я щось не так зробила?
Це тому, що я залишила блокнотик, коли пообіцяла йому допомогти?
Чи тому, що підняла шум через хибні припущення
і розчарувала його?
Родимки й ліворукість не успадковуються.
Чи все тому,
що я обіцяла розпитувати спокійно,
- але розплакалася? - Вибачте.
Чи це тому, що я заснула,
коли він так багато мав на думці?
Я стільки помилок наробила.
ЖУРНАЛ СПРАВИ ПРО ВИКРАДЕННЯ
Алло.
Це я, Хан Чон-Сук.
Алло. Кажіть, будь ласка.
Ви казали, що подзвоните.
Я подзвонила, бо ви не дзвоните, а мені цікаво.
Чи можу я вам чимось допомогти?
Ні, нічого такого.
Чесно кажучи…
я можу помилятись, але…
У мене таке враження, що ви мене уникаєте.
Можливо, ви хочете, щоб я перестала вам допомагати?
Я зрозуміла.
Пані Хан Чон-Сук? Алло?
Алло!
Детективе.
Алло.
Що?
Він кинув слухавку?
Мамо, влаштуймо свято.
Бабуся принесла мʼяса.
Добре.
Свято.
Дякую. Доїдай.
Синочку, ти перший поклав.
- Доїдай. Отак. - А мені?
- Чекай. Нехай син перший поїсть. - Я хочу швидше попоїсти.
Моє особливе вміння - співати.
Хобі - читання…
Це читання.
А я не маю ані хобі, ані особливого вміння.
І дитину теж не хочу мати.
Як ви можете говорити про дитину, коли ми познайомилися десять хвилин тому?
Це важлива справа.
Я чула, що ви - найстарший син.
Маєте передати родинне імʼя спадкоємцям.
До речі,
а можна спитати, яка у вас причина?
Я не хочу вести пересічне життя.
Хочу жити як сучасна жінка.
Ясно.
Тоді не будемо марнувати одне одному час.
Що?
Але…
Ким-Хі!
Хто ви?
Це я. Місяць тому ми ходили на побачення наосліп.
Мене звати Чхве Вон-Пон.
А що у вас з обличчям?
Я побіг одразу, як отримав дозвіл.
Батьки щойно дали мені дозвіл.
Що?
Дозвіл на шлюб з жінкою, яка відмовляється мати дітей?
Так.
Я перестав ходити на роботу
і відмовлявся від їжі.
Тому вони вирішили, що краще дати мені дозвіл,
ніж бачити, як я вмираю.
Ким-Хі, я подбаю про те,
щоб ти не жила пересічним життям.
Я подбаю, щоб ти жила як сучасна жінка номер один у Кореї.
Я обіцяю.
Ласкаво просимо.
Я чув, що моя дружина постійно відвідує цю крамницю.
Це ви, пане Чхве.
Я багато про вас чула.
Пані О - наша постійна клієнтка.
Ви бажаєте купити їй подарунок?
Так. Мені трохи ніяково.
Потрібне щось таке, що жінки носять на шиї.
- Шарф. - Так.
Вона тоді часто таке носила.
Їй було до лиця.
Який ви турботливий чоловік.
Проходьте сюди, вибирайте.
Що? Краще б ви самі вибрали.
Мамо, чому ти весь час дивишся на годинник?
Що?
Ну,
ваш тато запізнюється.
А я маю щось йому сказати.
А що? Щось хороше?
Так.
Ваш тато страшенно зрадіє.
А в цю штуку хіба не Ин-Чі вдягали?
Не тільки Ин-Чі.
У це вдягали вас усіх, починаючи з найстаршої сестри.
Пані Хан Чон-Сук?
Вітаю.
Я принесла оце.
Ті матеріали, які я у вас брала.
Подумала, що треба повернути.
Ясно.
Пробачте.
Мені здалося, що ви зненацька віддалилися,
тому я трохи розгубилася.
Але я проаналізувала свої вчинки,
і все стало ясно.
Я б на вашому місці теж вважала, що краще працювати самому.
Та все одно я вирішила наостанок сказати так.
Нехай я була незграбою,
але я щиро хотіла вам допомогти.
Я не хотіла, щоб ви думали, що я легковажно ставлюся до справи.
Стосовно цього…
Добре. Я вже піду.
Але річ у тім…
Що?
Щиро кажучи, я трохи засмучена.
У зоні відпочинку
ви дякували за те, що співчуваю,
і заздалегідь подякували за подальшу допомогу.
Я вам повірила і настроїлася як слід попрацювати.
Якби ви сказали чесно, я б не почувалася зрадженою.
Бувайте.
А знаєте…
я не хотіла казати «зрадженою».
Я випила кілька пляшок соджу, бо святкували моє підвищення.
Це природно - накручувати себе, поки говориш.
Ось чому я так завелася.
Прошу, не звертайте уваги.
Добре.
Таке враження…
що віднині…
стосунки між нами будуть натягнуті.
Тому я вирішила, що буде краще
висловити все наболіле.
А потім не зуміла спинитися.
Тепер я вже точно піду.
Пані Хан Чон-Сук.
Що?
Це правда, що я намагався
тримати дистанцію.
Але причина не в тому, про що ви думаєте.
Просто коли я з вами…
я трохи бентежуся.
Ось чому я вас уникав.
Через мене?
А що вас бентежить?
Я не знаю.
Тому…
я хочу перевірити.
Що?
Боже мій.
Людина…
Людина мертва.
ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Винуватець наїзду й грабіжники ювелірки -
ті самі люди?
Хтось бачив чоловіка в телефонній будці.
Його вчора збила машина.
Що з ним?
Я не знаю, хто це зробив, але злочинець заслуговує на покарання з неба!
Ви примчали в лікарню, переживали
і піклувалися про нас, наче родичі.
Знайомство з вами, дівчата, - найбільше щастя в моєму житті.
Якщо мені цікаво проводити з ним час,
це означає, що він мені теж подобається.
Тоді вирішено. Я маю піти з ним на побачення.
Ви мені подобаєтеся,
дуже.
Переклад субтитрів: Олена Любенко