O AFACERE VIRTUOASĂ
Domnule inspector!
Domnule…
Vă simțiți bine?
Ați avut un coșmar?
- Cine e? - Sunt eu, Han Jeong-suk.
Cred că mi-am uitat carnețelul.
Vorbea foarte răgușit. Poate l-am trezit.
Îmi cer scuze! M-am grăbit să plec și mi-am uitat carnețelul aici.
- Abia ați ajuns, nu? - Da.
- De ce? - Întrebam și eu.
- Poftim! - Mulțumesc! Scuzați-mă dacă v-am trezit.
Nu-i nimic. Noapte bună!
- Bine. - La revedere!
CATOLICĂ, AVEA INEL DE LEMN CU ROZARIU
- Coborâm aici. - Ce o să ne mai distrăm!
Hai mai repede!
Ce frumos e afișul!
- Ai văzut toate părțile din Madame Aema? - Le-am văzut pe toate.
- Eu nu le-am văzut. - Sunt senzuale și amuzante.
- Te captivează. - Hai să mergem!
MADAME AEMA 6
O proiecție gratuită?
- Madame Aema e un film erotic, nu? - E cel mai bun film erotic.
Am auzit că în film apare un grup de femei aproape goale.
E din ce în ce mai greu să găsim cliente noi.
Trebuie să le atragem cumva.
Ce-ar fi să oferim bilete gratuite celor care vin la prezentările noastre?
E o idee bună.
Neglijeul protagonistei seamănă cu cele vândute de noi.
N-avem nimic de pierdut. Filmul s-ar putea să impulsioneze vânzările.
- Biletele la matineu au preț redus. - La matineu?
Cine s-ar uita la filme erotice dimineața?
Gospodinele sunt libere de dimineață, după ce pleacă soții și copiii.
Ai dreptate. Eu sunt ocupată seara, când se întoarce soțul meu.
Dacă sunteți de acord, o să iau legătura cu cinematograful.
- Deja? - Da.
Jeong-suk, ești foarte motivată de posibila promovare.
O să-i spun lui Yeong-bok că va trebui să organizăm o petrecere în curând.
- Yeong-bok e ocupată cu familia, nu? - Da, a zis ceva de socrii ei.
SPITALUL GEUMJE - SECȚIA DE OBSTETRICĂ
Doamna Km Yeon-suk din salonul 151
e rugată să se întoarcă imediat în pat.
Ce ți-a zis doctorul? E de la oboseală?
Ce ai?
Să nu-mi zici… E o boală gravă?
- Sunt însărcinată. - Ce?
M-am hotărât cu greu să-ți spun.
Până la urmă, am zis că trebuie să știi.
- Te-ai hotărât cu greu? - Fiindcă n-o să-l fac.
Am o mică hemoragie. S-ar putea să pierd sarcina.
- Prin urmare, o să avortez. - Cum poți spune asta?
- Ești prea… - Prea cum?
Prea crudă?
Nu e corect să-l nasc.
Jong-seon!
Jong-seon, uite în ce situație suntem!
Nu ne permitem să le oferim copiilor ce ne dorim și ce au nevoie,
iar tu vrei să țin sarcina?
Nu pot.
Am programat avortul, așa că prefă-te că nu știi nimic.
MADAME AEMA 6
- Ați ajuns! - Da.
Mă bucur!
- Calmează-te! - Ia uite!
V-am pregătit niște fructe.
Mulțumim!
Stai așa. Ce înălțime am? Am mai scăzut.
- Am terminat. Asta e tot? - Mulțumesc!
Înțeleg la ce-ți trebuie măsurile, dar de ce ne întrebi despre religie?
M-am gândit că e o idee bună să ținem cont de tabuurile religioase,
dar și de preferințele clientelor.
RELIGIE: NICIUNA
Niciuna? Credeam că ești catolică.
De zece ani nu mă mai duc la biserică fiindcă sunt ocupată cu munca.
E mai bine să scriu că n-am niciuna.
Bun…
- Poftim! - Mulțumesc!
- Asta vă scoate tenul în evidență. - Serios? Atunci pe asta o aleg!
Doamnă,
când mergeați la biserică, purtați un inel cu rozariu?
Un inel cu rozariu? Da. Îl foloseam în timpul rugăciunilor.
Prietena mea are unul de argint.
Al meu nu era de argint sau aur, ci de lemn.
- De lemn? - Da.
Ăsta e un fel de ulei, nu?
Ce frumos miroase!
Domnule inspector!
Bună ziua! Mă bucur să vă văd. Mă gândeam să vă sun, dar…
- S-a întâmplat ceva? - Proprietara bistroului cu gukbap!
A mers la biserică până acum zece ani și a avut un inel de lemn cu rozariu.
În plus, e stângace ca dumneavoastră.
Și aveți aceleași alunițe în același loc.
- Alunițe? - Da! Chiar aici.
Și alunițele ei formează un triunghi.
Am exclus-o recent de pe listă.
A fost internată în spital doi ani în perioada când m-am născut.
Ce?
Folosirea mâinii stângi și alunițele nu sunt ereditare.
Iar eu sunt ambidextru.
Am auzit altceva într-un serial. Înseamnă că era greșit.
Trebuia să vă fi dat informațiile pe care le am deja.
- O să fac asta de acum înainte. - Bine.
Fiindcă nu avem multe indicii, mă uit atent la aspectul fizic.
Mi s-a părut că semănați, dar cred că m-am înșelat.
- Semăna cu mine? - Da.
Nasul doamnei e…
Cum să vă spun? Are nasul cârn.
Vârful e foarte ascuțit.
- Scuze! - Nu-i nimic. Nu vă faceți griji.
Păstrăm legătura!
Am nasul cârn?
Jong-seon, ești un bărbat muncitor
și nu-ți judec absolut deloc situația,
dar nu mai am nevoie de încă un angajat cu normă întreagă.
ANGAJĂM
Am uitat anunțul acolo.
- Vă rog să mă sunați dacă apare ceva. - Sigur că da.
La revedere!
E greu să-ți găsești de lucru, nu?
Ni se vorbește de integrare în societate, dar nimeni nu angajează foști pușcăriași.
Pleacă de-aici cu prostiile tale!
Ascultă-mă și o să vezi că nu sunt chiar prostii.
Vrei să jefuiești bijuteria tatălui lui Seung-tak?
Vreau să-mi recuperez banii.
Știi că Seung-tak mi-a furat trei milioane de woni la jocuri de noroc.
Am aflat că m-a tras pe sfoară împreună cu niște jucători profesioniști.
- Erau bani furați oricum. - Mi-am ispășit pedeapsa!
Din cauza asta am făcut închisoare. Vreau să plătească și el.
Rugămintea mea e să fii șoferul meu și să ții de șase.
- Am încredere doar în tine. - Nicio șansă!
E vorba de trei milioane de woni.
După ce-i recuperez, îi împart cu tine.
Cu un milion de woni poți să dai avansul pentru o casă cu trei camere.
I-am promis soției că n-o să-mi fac de rușine copiii.
- Am plecat. - Nu crezi că trăiești rușinos oricum?
Soția ta e singura care aduce bani în casă.
Copiii tăi o să trăiască tot în sărăcia asta de care te rușinezi.
Îți convine așa?
Ce știi tu? Ai grijă cum îmi vorbești!
Ascultă! Familia e mai importantă decât mustrările de conștiință.
Dar eu nu știu cum e fiindcă n-am pe nimeni.
N-a mai rămas nimeni.
Toți s-au mutat de aici acum multă vreme.
- Toți? - Exact.
Abia după câțiva ani s-a aflat că era vorba de răpiri.
Până atunci, părinții au fost priviți
ca niște netrebnici care își pierduseră copiii.
Deja sufereau enorm,
iar oamenii îi arătau cu degetul că n-au avut grijă de copiii lor.
N-au mai rezistat.
Păstrați legătura cu familiile victimelor?
Știți unde s-au mutat?
Una dintre ele s-a mutat într-o zonă unde s-a transferat un subaltern.
Așa… În Jeongeup.
Am păstrat legătura cu acea familie.
Stai puțin… Nu cumva vindeau hanbok?
Da, aveau o afacere.
Nu ei…
De ce mă tot întrebi lucruri despre acel caz?
Mi-a sărit în ochi dintre toate cazurile nerezolvate.
Ar trebui să renunți la el.
- De ce? - Au trecut peste 30 de ani.
Nu contează dacă-l găsești pe vinovat fiindcă fapta s-a prescris deja.
Totuși…
Am auzit că ai rezolvat multe astfel de cazuri în Seul…
dar lasă-l pe ăsta.
Nu-i face pe oameni să sufere din nou
doar ca să-ți satisfaci tu curiozitatea.
GINSENG
Iubitule, ți-am adus ceaiul de ginseng.
Ai grijă!
Ce bun e!
Încep ziua plin de energie.
- Să rămân acasă astăzi? - O să-ți fac unul și mâine.
Cum de ți-ai adus aminte? Credeam că ai uitat.
De ieri până azi? Abia am vorbit cu președintele Eom.
Cu președintele Eom? Ce faci în ziua aia?
O să merg în drumeție cu președintele Eom.
MUNTELE JIRISAN
Mergem cu mașina mea. Spal-o mai târziu.
Ca să vezi! M-a trecut un fior.
E atât de frig încât scot aburi?
Ce e?
- E aniversarea căsătoriei noastre! - Nu-mi vine să cred! Cum ai putut?
Anul trecut ți-am zis că mă deranjează că nu sărbătorim niciodată cum trebuie.
Ai zis că anul ăsta sărbătorim cu orice preț.
Dar ar fi o tragedie!
Președintele Eom ne-a invitat doar pe mine și încă o persoană.
Înseamnă că mă consideră…
- O slugă indispensabilă. - O slugă…
Incredibil! Ce-ți veni?
Las-o în chiuvetă. Mâine poți să ți-l pregătești singur.
Ești imposibilă!
Mulțumesc că v-ați făcut timp! Sigur sunteți ocupată.
Mă bucur că vă pot ajuta.
Cum ați propus și dumneavoastră, mai bine spunem că suntem clienți.
E un magazin pentru nunți și o să creadă că suntem un cuplu.
Am deja un plan. Haideți să ne prefacem că o să ne căsătorim curând.
După ce intrăm în vorbă cu ea, o să-i punem câteva întrebări.
Am făcut o listă. Numai puțin. Am lucrat la ea toată noaptea.
Oare sună mai bine așa?
Ați venit devreme.
Angajatul meu întârzie,
așa că am venit eu ca să mătur și să spăl pe jos.
Îmi cer scuze!
Apropo, domnule Choi… am o întrebare.
Când și cum a fost primul dumneavoastră sărut?
Vai de mine! Ce te-a apucat?
Eram curios.
Mulți îl uită ușor fiindcă se sărută pentru prima dată în adolescență.
Pentru dv. cum a fost?
Nu mă așteptam să mă întrebi asta.
Îmi dați voie să vă țin de mână?
Dacă nu vă deranjează, îmi dați voie să vă sărut?
Nu trebuie să-mi cereți voie mereu.
La urma urmei, tocmai ne-am căsătorit.
Ce?
Primul sărut a fost cu soția, după ce v-ați căsătorit?
Am fost foarte prudent în toate aspectele.
Ați fost prudent și neprihănit.
Dacă primul dumneavoastră sărut a fost alb ca zăpada, al meu a fost…
ca niște fărâme de cărbuni în zăpadă.
- Așa a fost. - Când și cu cine s-a întâmplat?
Nu contează.
Mi-am pierdut toată încrederea.
Ce l-a apucat?
Probabil v-a fost greu.
V-am făcut să așteptați multă vreme. De acum o să mă străduiesc și eu.
Vă rog, nu spuneți asta.
Doamnă Geum-hui, nu va trebui să faceți nimic în casă.
O să vă folosiți mâinile doar ca să mâncați, vă promit.
- Nu sunteți obosit? - Deloc.
Această zi va intra în istorie.
Aș fi fericit și dacă m-aș tăvăli în rahat.
Pentru mine, ziua asta are o semnificație covârșitoare.
E ca o sărbătoare națională.
A naibii sărbătoare!
De ce sunt singura care și-o amintește?
Ai oftat în timpul prezentării și chiar m-am gândit că ai pățit ceva.
Am oftat?
Când aud povești despre cupluri fericite, îmi scapă câte un oftat.
Oare sunt singura care trăiește așa?
Tu cum sărbătorești aniversarea căsătoriei?
Eu? Păi…
Bărbatul meu îmi gătește.
- Îți gătește? - Da.
Mi-a promis că nu va trebui să mă ocup de treburile casei.
Vrea să se țină de promisiune măcar pentru o zi.
- În acea zi nu fac treabă deloc. - Ce drăguț e soțul tău!
Nu-și permite să-mi cumpere un cadou, așa că pune osul la treabă.
Gestul contează. Soțul tău e cu adevărat deosebit.
Normal că e. Așa e Jong-seon al nostru!
Yeong-bok, mă bucur să te văd. Chiar mă întrebam ce mai faci.
Geum-hui, hai să plecăm.
De ce mă ignori ca pe un gunoi? Fiindcă sunt un fost pușcăriaș?
N-ar fi corect.
Și soțul tău e fost pușcăriaș și nu te deranjează.
Au trecut mulți ani. Mă gândeam că o să fii mai binevoitoare.
De ce te porți așa cu mine? Nu uita că sunt prietenul bărbatului tău.
Chiar nu merit măcar un salut?
Halal prieten!
Tu nu te compari cu soțul meu.
Nu vrea să mai aibă de-a face cu tine, așa că n-am de ce să te salut.
Haide, Geum-hui!
Are mare încredere în el.
Ce grosolan s-a purtat!
Vine autobuzul. Trebuie să plec.
CONFECȚII TRADIȚIONALE
Cred că sunteți foarte agitat. Stați liniștit, o să pun eu întrebările.
- Haideți! - Bine.
Cum vi se pare, dom…
Do-hyeon?
Do-hyeon, cred că ți-ar sta bine în albastru închis.
Îmi place. E foarte frumos.
Ce zici de ăsta?
Jeong-suk, cred că ți-ar sta bine în roz.
Ce drăguț e!
Aveți gusturi bune. E un hanbok de foarte bună calitate.
Da?
Ce frumos e!
Puteți să-l probați în cabină.
- Bine. - Vă ajut eu.
Haideți!
- Uitați-vă în jur între timp. - Doamnă Jeong-suk, nu vă grăbiți.
DACĂ L-AȚI VĂZUT…
Gata! Atenție, vine mireasa!
Ce părere aveți? Parcă e un înger, nu?
- Da. - Asta e tot?
E frumoasă.
Hanbokul e foarte frumos.
Nu vă grăbiți, admirați-l în oglindă.
Bine.
Hei! Mă auziți?
Poftim?
Vreți să probați hanbokul pe care l-ați ales mai devreme?
Sigur că da.
Vai de mine! Sunteți de-a dreptul vrăjit.
Mă duc să caut o mărime mai mare. Așteptați-mă aici.
Ați găsit ceva?
Am găsit niște fotografii.
DACĂ L-AȚI VĂZUT, CONTACTAȚI-MĂ
- Bebelușul ăsta sunteți dumneavoastră? - Nu.
Mă așteptam să nu fiu eu și, conform afișului, așa e.
LEE YEONG-HO, CINCI LUNI
Faptul că a păstrat acest afiș înseamnă că încă își caută copilul, nu?
- Ar trebui s-o întrebăm. - Ce?
N-ați venit pentru hanbok, nu-i așa?
De unde era să știu pentru ce ați venit?
- Trebuia să-mi fi spus. - Ați suferit foarte mulți ani.
Nu voiam să trezesc o amintire tristă pe care poate că doriți să o uitați.
Cum să uit? Copilul meu iubit a dispărut.
Dacă nu-l găsesc, n-o să uit până în ziua când voi muri.
O vreme n-am putut să dorm sau să mănânc.
Soțul meu era îngrijorat că o să mor, așa că mi-a sugerat să ne mutăm.
A zis că nu-l vom găsi niciodată pe Yeong-ho dacă eu o să mor.
Atunci mi-am revenit.
De aceea ne-am mutat.
Am vrut să supraviețuiesc și să încerc să-l găsesc cumva.
Și ați făcut un afiș.
Încă mai cred…
că fiul meu o să apară într-o zi, așa ca dumneavoastră.
Mama dumneavoastră sigur vă așteaptă.
- Chiar credeți? - Sunt sigură.
Doamna care vă e alături… Sunteți sigur că nu sunteți împreună?
Îmi pare rău!
Îmi pare foarte rău!
Scuzați-mă!
Nu? Dar ați spus că aveți mare nevoie de personal.
Au trecut zece ani de la acea faptă și nu am recidivat!
Chiar nu contează?
Bine. La revedere!
Ai venit.
Știu că ești obosită, dar trebuie să plec ca să-mi caut ceva de muncă.
De ce ai trăit așa?
De ce te-ai încurcat cu nenorocitul ăla ca să faci ceva
ce ți-a distrus toată viața?
Unde te duci? Nimeni n-o să te angajeze.
O să te superi mai tare. Stai acasă!
Eu am renunțat demult la speranța
că o să-ți găsești ceva bun de muncă.
Știu.
Știu că n-am nicio speranță, dar nu pot să stau cu mâinile-n sân.
Am auzit că operația e periculoasă și că îți revii greu.
Ce vrei să fac?
Vrei să stau degeaba și să aștept, asta vrei?
- Termină! - Lasă-mă!
Unde pleci?
Așa…
Doamnă Oh!
Bună seara!
- Bună seara! Gata, ați închis? - Da.
Suplimentele astea se găsesc foarte greu și sunt foarte scumpe.
- Ai grijă să i le dai președintelui Eom. - Bine.
- Spune-i că-mi pare foarte rău. - Bine, domnule.
O seară bună! La revedere!
Acum de ce-ți ceri scuze? Mereu te dai peste cap pentru el.
I-am zis că săptămâna asta nu pot să merg în drumeție cu el.
- De ce? - Uite-așa.
Fiindcă e sărbătoare națională.
Deci în sfârșit ți-ai amintit că erai cu totul altfel înainte.
Da.
Știi, și tu erai cu totul altfel înainte.
Pe atunci erai delicată ca o păpădie.
- Și acum? - Acum…
Dă-o-ncoace! Nu vreau să te frângi sub greutatea lor.
- Nu e voie. - Nu te mai prosti!
Asta e cina noastră? Nu vrei mai bine să mâncăm în oraș?
Așa… Ce vrei să facem mâine?
POPAS
- De ce nu mâncați? - Ba da, mănânc.
N-am nimic.
Dumneavoastră sunteți mult mai afectată. Ați plâns mult mai devreme.
Îmi pare rău, n-ar fi trebuit. Nu m-ați adus aici pentru asta.
- Nu v-am ajutat deloc. - Ba da.
Poftim?
V-ați notat că părinții mei s-ar putea să mă caute, dar mi-a fost greu să cred.
După întâlnirea cu doamna de la magazin, cred că mama mea…
a suferit mai mult decât mine.
Și asta doare enorm.
Domnule inspector…
Vă mulțumesc că ați plâns în numele meu. Lacrimile dumneavoastră m-au alinat.
M-ați ajutat suficient astăzi.
Și… vă mulțumesc de pe acum pentru data viitoare când mă veți ajuta.
Bine.
Doamnă Jeong-suk…
Când am adormit?
- Trebuia să mă treziți. - Nu dormiți de mult.
Ce-i asta?
Apropo, am terminat de citit materialele pe care mi le-ați împrumutat,
dar mai am nevoie de ele puțin.
- Pot să trec pe la dumneavoastră mâine? - Nu.
- Bine. Sunteți ocupat? - Da.
- Atunci… - Vă sun eu.
Bine. Da, ziua de azi a fost foarte lungă.
Să ajungeți cu bine acasă!
Copiii tăi o să trăiască tot în sărăcia asta de care te rușinezi.
Soția ta e singura care aduce bani în casă.
Îți convine așa?
Familia e mai importantă decât mustrările de conștiință.
Dar eu nu știu cum e fiindcă n-am pe nimeni.
ANGAJĂRI
SE CAUTĂ PERSOANE CU EXPERIENȚĂ
Yeong-bok…
Tot ce am vrut…
Tot ce am vrut a fost să vă fie bine.
Iartă-mă!
Asta e tot. Am vrut să vă fie bine.
Îmi pare rău că nu pot mai mult…
Sunt jalnic.
Iartă-mă! Te iubesc!
Iartă-mă!
Ba nu. A zis că mă sună.
Alo?
Da, doamnă directoare.
Da, sigur. Spuneți.
Poftim?
Eu?
Felicitări, Han Jeong-suk, prima directoare de filială din Geumje!
A redactat primul manual coreean despre jucăriile pentru adulți
și a organizat prezentări pentru cliente,
plasându-se, în prima jumătate a anului, pe primul loc în vânzări!
De aceea, Lenjeria Fantasy o numește
pe doamna Han Jeong-suk ca directoare de filială în Geumje.
- Felicitări! - Mulțumesc! Nu era nevoie.
De ce nu? Firma n-a organizat niciun fel de ceremonie în onoarea ta.
- Sărbătorim între noi. - Normal. E o realizare.
Așa e.
Bun, fetelor!
Haideți s-o aplaudăm pe Han Jeong-suk,
noua noastră directoare de filială.
Ju-ri, zău că e suficient. Vă mulțumesc din suflet!
Voiam să mai spun ceva.
Începi pregătirea săptămâna viitoare?
Directoarea o să-mi comunice programul.
În curând o să fii salariată.
- Cât o să câștigi? - O sută de mii de woni pe lună.
Te invidiez! Yeong-bok, trebuie să muncim mai mult.
Zilele astea ai cam lipsit. Nu e momentul să stai pe tușă.
Stai liniștită, o să muncesc mai mult ca să nu-ți dau motive să mă critici.
N-am terminat încă, nu?
Trebuie să bem cu ocazia veștii.
Îmi pare rău, dar am planuri diseară.
Atunci, vă invit la masă săptămâna viitoare.
Jeong-suk, mai bine ne faci cinste cu ceva de băut.
- Băutură! - Bine, așa o să fac.
Domnule inspector!
Sunteți liber?
Știți…
Astăzi am fost promovată la muncă.
Sunt noua directoare de filială. Am făcut cele mai multe vânzări.
O să primesc un salariu și… În orice caz, e o veste bună.
Îmi cer scuze, dar am treabă la secție.
Bine. Nu mi-am dat seama că sunteți ocupat. Scuzați-mă!
- La revedere! - O zi bună!
Bună ziua, inspectore Kim!
Ai zis că ești liber și te duci la un magazin.
- Gata, te îndrepți spre casă? - Îl invidiez!
Te duci acasă mai devreme și te bucuri de sfârșitul de săptămână.
Dacă-i așa, ar trebui să muncești la fel de mult ca inspectorul Kim.
Am plecat. La revedere!
Yeong-bok, te-am rugat să mai rămâi…
Probabil te-ai speriat.
Bărbatul meu a dus o viață grea.
Înainte să mă cunoască
umbla cu nemernici ca tipul ăla și a avut multe probleme.
Geum-hui, voiam să-ți spun
că e om bun.
Când m-a cunoscut, mi-a promis că se lasă de prostii
și timp de peste zece ani s-a ținut de promisiune.
Te cred.
Am înțeles asta din poveștile tale. Vorbesc serios.
Da? Ce mă bucur!
M-ai rugat să mai rămân
și mi-am făcut o mie de gânduri.
Am crezut că n-o să mai vorbești cu mine.
Nu fi absurdă!
De fapt…
voiam să-ți dau ceva.
Le-am cumpărat de la piață.
Eu n-am crescut copii și nu știam ce le-ar plăcea fetelor tale.
Ce părere ai? Crezi că am făcut o alegere bună?
Sigur că da. Vai de mine!
Am patru copii. Sigur nu ți-a fost ușor să alegi ceva.
Mi-a plăcut să caut.
Mi-am imaginat casa ta plină de copii. Ba chiar am fost puțin invidioasă.
Invidioasă pe mine?
Spui asta fiindcă nu știi cum e.
Poate că ai dreptate.
Știi…
dacă privești cu atenție, fiecare dintre noi are problemele sale.
Inclusiv eu.
Ți-a fost greu în ultima vreme, nu?
- Cât despre finanțe, există speranță. - Chiar nu știu…
Crezi… că există?
Sigur că da.
Munca e speranța noastră.
O să-ți meargă bine și ție, cum i-a mers și lui Jeong-suk.
Ai dreptate.
Speranța moare ultima, nu?
Iar Jeong-suk tocmai ne-a arătat că se poate.
Ce s-o fi întâmplat? Oi fi greșit cu ceva?
S-o fi supărat fiindcă mi-am uitat carnețelul?
Sau fiindcă am făcut ditamai tărăboiul cu informațiile mele eronate?
Folosirea mâinii stângi și alunițele nu sunt ereditare.
Sau fiindcă i-am promis că o să fiu calmă și am izbucnit în plâns?
Sau fiindcă am adormit când el avea atâtea pe cap?
Câte greșeli am făcut!
DOSARUL RĂPIRILOR
- Bună seara! - Sunt eu, Han Jeong-suk.
- Bună seara! Spuneți, vă rog. - Ați spus că o să mă sunați.
Cum nu m-ați sunat, n-am știut ce s-a întâmplat.
Vă pot ajuta cu ceva?
- Nu tocmai. - Sincer…
S-ar putea să mă înșel, dar…
am senzația că mă evitați.
Vreți să nu vă mai ajut cu cazul?
Doamnă Han Jeong-suk? Alo?
Domnule…
Alo?
Mi-a închis?
Mamă, hai să dăm o petrecere! Bunica a cumpărat carne.
Bine.
O petrecere…
- Mulțumim! Poftă bună! - Ai ieșit pe primul loc, băiatul mamei!
- Poftim! - Și eu?
- Lasă-l pe băiat întâi. - Hai, mănâncă!
Sunt expert la cântat.
Și sunt pasional… pasionat de citit.
Eu nu sunt expertă în nimic, n-am nicio pasiune
și nu vreau să am copii.
Ne-am cunoscut acum zece minute și deja vorbiți despre copii?
E important.
Am auzit că sunteți primul născut. Va trebui să purtați numele mai departe.
Nu vă supărați, vă pot întreba de ce ați luat această decizie?
Nu vreau să duc o viață obișnuită.
- Vreau să trăiesc ca o femeie modernă. - Am înțeles.
Haideți să nu mai pierdem timpul.
Dar…
Doamnă Geum-hui!
Cine sunteți?
Am ieșit împreună luna trecută. Mă numesc Choi Won-bong.
Ce ați pățit de arătați așa?
Am venit într-un suflet de cum am aflat. Tocmai am primit acordul părinților.
Poftim? Au fost de acord să vă căsătoriți cu o femeie care nu vrea copii?
Am refuzat să merg la muncă și să mănânc.
Au zis că mai bine-și dau acordul decât să mor înaintea lor.
Doamnă Geum-hui, o să mă asigur că nu veți duce o viață obișnuită.
O să mă asigur că veți trăi ca cea mai modernă femeie din Coreea.
Vă promit!
- Bună seara! - Soția mea e clienta dumneavoastră.
Sunteți domnul Choi? Am auzit multe despre dumneavoastră.
Doamna Oh e într-adevăr clienta mea. Vreți să-i cumpărați un cadou?
Da. Vreau o chestie din aia pe care o poartă femeile la gât.
- O eșarfă! - Da.
În tinerețe purta eșarfe des. Îi stătea foarte bine.
Cât de atent sunteți!
- Haideți să alegeți una. - Ce? Speram să o alegeți dumneavoastră.
Mamă, de ce te tot uiți la ceas?
Tatăl vostru întârzie.
- Vreau să-i spun ceva. - Ce e? E o veste bună?
Da, o să se bucure.
- N-a fost a bebelușului? - Nu doar a bebelușului.
Toate ați purtat hăinuța asta.
Doamnă Jeong-suk?
Vi le-am adus.
Am venit să vă aduc materialele pe care le-am împrumutat.
Înțeleg.
Îmi cer scuze!
Mi s-a părut că sunteți puțin distant
și nu înțelegeam de ce, dar mi-am analizat acțiunile
și mi-am dat seama.
Și eu aș fi făcut la fel în locul dumneavoastră.
Totuși vreau să vă spun ceva.
Poate că am fost neîndemânatică, dar mi-am dorit din suflet să vă ajut.
Nu vreau să credeți că am tratat superficial cazul.
Să știți că…
Bun. Eu o să plec.
- Dar știți ce? - Ce e?
Sunt puțin supărată.
La popas mi-ați mulțumit fiindcă v-am împărtășit durerea
și apoi mi-ați mulțumit în avans pentru ajutor.
V-am crezut și eram hotărâtă să nu vă dezamăgesc.
Dacă ați fi fost sincer, nu m-aș mai fi simțit atât de trădată.
La revedere!
Știți…
N-am vrut să spun că mă simt trădată.
Am băut soju în cinstea promovării mele
și e normal să te agiți pe măsură ce vorbești.
De-asta m-am supărat. Vă rog să nu mă băgați în seamă.
Am senzația…
că după ziua de azi…
n-o să ne mai înțelegem atât de bine.
De-aia v-am spus tot ce aveam pe suflet
și apoi nu m-am mai putut opri.
Acum chiar o să plec.
Doamnă Jeong-suk…
Da?
Aveați dreptate când ați spus că am fost mai distant,
dar nu e deloc ceea ce credeți.
Când sunt cu dumneavoastră…
mă simt derutat.
- De aceea v-am evitat. - Din cauza mea?
- De ce vă simțiți derutat? - Nu știu.
Dar…
vreau să aflu.
Poftim?
Am văzut…
Am văzut un om mort.
O AFACERE VIRTUOASĂ
Șoferul care l-a lovit e unul din hoții de la bijuterie?
Cineva a văzut o persoană în cabina telefonică.
A fost lovit de o mașină ieri.
Cum se simte?
Nu știm cine-i vinovatul, dar merită să-l trăsnească cerul!
Ați venit într-un suflet și ne-ați ajutat de parcă ne-ați fi rude.
Fetelor, mă bucur nespus că v-am cunoscut.
Dacă mă simt bine în compania lui, înseamnă că și eu îl plac
și ar trebui să ieșim la întâlnire.
Îmi sunteți foarte dragă.
Subtitrarea: Giana Stănculescu