ERÉNYES NŐ
Nyomozó!
Jól van?
Rosszat álmodott?
Ki az?
Én vagyok, nyomozó, Han Jeong-suk.
Itt felejtettem a noteszemet.
Olyan rekedt volt a hangja.
Talán már aludt?
Üdv!
Sajnálom. A nagy rohanásban itt felejtettem a noteszemet.
Most ért ide, igaz?
Igen.
Miért?
Nem érdekes.
- Tessék. - Köszönöm.
Biztos felébresztettem. Sajnálom.
Semmi baj.
Minden jót!
- Viszlát! - Viszlát!
KATOLIKUS, AKI FA RÓZSAFÜZÉRT HORD
Ez az a megálló!
- Nagyon jó lesz. - Bizony.
- Gyorsan! - Alig várom!
Már a poszter is olyan szexi!
Láttad a sorozatot is?
Az eredetit és a sorozatot is.
Tényleg?
- Én egyet sem. - Pikáns és szórakoztató.
Izgató.
- Alig várom! - Siessünk!
MADAME AEMA 6
Ingyenjegy a Madame Aemára?
Az nem egy erotikus film?
A legjobb erotikus film.
Állítólag majdnem pucér nők vannak benne.
Hű!
Nehéz új vásárlókat felhajtani.
Valamivel meg kell fognunk őket.
Adhatnánk mozijegyet ajándékba azoknak, akik eljönnek a bemutatókra.
Jó ötlet.
A főszereplő kombinéja hasonlít arra, amit mi árulunk.
Jobban veszik majd azok, akik látták a filmet.
Így nem bukunk rajta.
És a reggeli előadásra féláron adják a jegyet.
Reggel?
Ki néz erotikus filmet reggel a moziban?
A háziasszonyok többsége reggel ér rá, miután a férjeik és a gyerekek elmentek.
Igazad van. Én is este vagyok elfoglalt, amikor a férjem hazaér.
Ha beleegyeztek, megszervezem a mozival a dolgot.
Most rögtön?
Jeong-suk, te tényleg nagyon akarod a területi vezetői állást.
Szólok Yeong-boknak, hogy szervezzen bulit az előléptetésedre.
Yeong-bok családi ügy miatt nem ér rá?
Igen, jönnek az anyósáék.
NŐGYÓGYÁSZAT GEUMJEI KÓRHÁZ
Százötvenegyes kórterem! Kim Yeon-suk,
kérem, térjen vissza a kórterembe!
Kukucs!
Mit mondott az orvos? Kimerültség?
Mi a baj?
Mondd, ugye nem valami súlyos?
Terhes vagyok.
Tessék?
Vacilláltam, hogy elmondjam-e neked,
hogy terhes vagyok.
De azt hiszem, tudnod kell.
Miért vacilláltál?
Mert nem tartom meg.
Kicsit vérzek. Talán el fogok vetélni.
- Ha nem, pár nap múlva elvetetem. - De…
Hogy mondhatsz ilyet?
- Ez olyan… - Milyen?
Túl durva?
Nem hiszem, hogy jó ötlet megtartani.
Jong-seon!
Jong-seon…
Nézz csak ránk!
A meglévő gyerekeinknek sem tudjuk megadni azt,
amit szeretnénk, amit meg kéne.
És vállaljunk újabbat? Nem, ezt nem tehetem.
De…
Már kértem időpontot az abortuszra. Tegyünk úgy, mintha nem is lett volna!
MADAME AEMA 6
- Hát eljött! - Igen.
Örülök, hogy látom.
Atyaég!
Csillapodj, jó?
Azt nézd!
Vegyenek gyümölcsöt!
- Nahát! - Köszönjük.
Hány centi lehetek most? A korral összemegy az ember.
- Kész vagyok. Ez minden? - Köszönöm.
A méreteket értem, de minek kell beírni a vallásomat?
Nos, hasznos lehet tudni, hogy mit tartanak tabunak,
és segít megérteni a vásárlóink igényeit.
VALLÁS: NINCS
Nem vagy vallásos? Azt hittem, katolikus vagy.
Már vagy tíz éve nem járok templomba. A munka mellett nem érek rá.
Így már nem nevezném magam vallásosnak.
Értem.
- Tessék. - Köszönöm.
Ez a szín jobban illik a bőréhez.
- Igazán? - Igen.
Akkor ezt veszem meg.
Asszonyom, mondja,
amikor még járt templomba, volt rózsafüzére?
Persze, hordtam rózsafüzért. Azzal imádkoztam.
Értem.
Egy barátomnak is van. Ezüst.
Az enyém nem nemesfém volt, hanem fa.
- Fa? - Igen.
Ez biztos valami olaj.
Nagyon jó az illata.
Nyomozó!
Üdv!
- De jó, hogy látom! Már hívni akartam. - Valami baj van?
A gukbap-étterem tulajdonosnője úgy tíz évvel ezelőttig járt templomba.
Volt fából készült rózsafüzére is.
Sőt,
balkezes, mint maga,
és ugyanolyan anyajegyei vannak pontosan ott, ahol önnek is.
- Anyajegyek? - Igen.
Itt.
Ugyanilyen háromszög alakban.
Őt nemrég kizártam.
Két évig kórházban volt, pont a születésem ideje körül.
Hogyan?
Ezenfelül sem a balkezesség, sem az anyajegyek nem örökletesek.
Én ráadásul kétkezes vagyok.
Értem.
A tévében azt mondták, ez genetikus. Biztos tévedtek.
El kellett volna mondanom, kik azok, akiket már kizártam.
Mostantól mindent megosztok önnel.
Rendben.
Mivel nincs több nyom, a külső jegyekre koncentrálok.
Bár ez a nő is rendkívüli módon hasonlít önre.
Hasonlít rám?
Igen.
Az orra…
Hogy is mondjam? Neki is magas az orrnyerge,
és eléggé hegyes az orra.
Sajnálom.
Ugyan, semmi baj.
Majd beszélünk.
Magas orrnyereg?
Jong-seon, tudom, hogy keményen dolgozol.
És ami azt illeti,
nekem nincsenek előítéleteim sem.
Egyszerűen most nem kell több ember.
MUNKATÁRSAT KERESÜNK
Nahát, az a felirat kint maradt?
Hívjon fel, ha lesz üresedés!
Hogyne.
Minden jót!
Nahát!
Volt elítéltként nehéz melót találni.
Hadoválnak a rehabilitációról,
de a társadalom nem segít.
Nem érdekelnek a hülyeségeid.
Előbb hallgass meg,
aztán döntsd el, hülyeség-e!
Betörni Seung-tak apjának ékszerboltjába?
Ugyan!
Csak visszaszerzem a pénzem.
Seung-tak ellopott tőlem hárommillió vont szerencsejátékon.
Átvert engem. Profikkal állt össze.
Lopott pénzt nyúlt le.
Én megfizettem a bűnömért.
Lesitteltek a lopásért.
Most annak a rohadéknak is bűnhődnie kell.
A lényeg,
hogy csak vezetned és őrködnöd kéne.
- Csak benned bízom. - Baromság!
Ennyi az egész. Hárommillió von.
Visszaszerzem az ellopott pénzem, és megosztozunk.
Egymilliót adok. Az elég lesz egy két hálószobás lakásra.
Megígértem a nejemnek,
hogy nem hozok szégyent a gyerekeinkre.
Megyek.
Szerinted most nem szégyellnek?
A nejed egyedül küszködik a család fenntartásával.
Hiába gyűlölöd a szegénységet, a gyerekeidet is arra ítéled.
Büszke vagy rá?
Mi a fenét tudsz te? Ne merj így beszélni velem!
Idehallgass!
Szerintem nem ártana a szeretteidet az önérzeted elé helyezni.
De mit tudhatom én? Nekem nincs családom.
Senki sem maradt itt.
Mind régen elköltöztek a városból.
Mindannyian?
Igen.
Az emberekben jó ideig fel sem merült, hogy gyerekrablásról lehet szó.
Tudom.
Az érintett szülőket elítélte a közösség,
azt hitték, elvesztették a gyerekeiket.
Nem volt elég nekik az átélt fájdalom,
még a közösségben is ujjal mutogattak rájuk.
Ezt nem bírták elviselni.
Nem tartja a kapcsolatot
valamelyik áldozat családjával?
Nem tudja, hová költöztek?
Egy család oda költözött, ahová az egyik beosztottam is került.
Hová is? Megvan! Yeongeupba.
Időnként beszéltem azzal a családdal.
Azt hiszem, hagyományos koreai ruhát, hanbokot árultak.
Volt egy boltjuk is.
Nem ez az…
Jut eszembe,
miért kérdezget erről az ügyről?
A lezáratlan ügyek közt találtam, és felkeltette az érdeklődésemet.
Jobb lenne, ha nem foglalkozna vele.
- Miért? - Több mint 30 év telt el azóta.
Még ha el is kapná a tettest, a bűncselekmény már elévült.
Mégis…
Hallottam, hogy sok lezáratlan ügyet megoldott Szöulban.
De kérem, ezt ne bolygassa!
Ez az ügy sok fájó sebet ütött.
Nem kell, hogy puszta kíváncsiságból újra feltépje ezeket.
HANYINHONG
Édesem, vörösginszeng-tea!
Óvatosan!
Finom.
Máris duzzadok az energiától.
Itthon maradjak ma?
Holnap reggel is főzök.
Hát eszedbe jutott? Azt hittem, már elfelejtetted.
Hogy felejthetném el? Eom elnök úr tegnap emlékeztetett rá.
Eom elnök úr?
Mire is pontosan?
Hogy aznap megyünk Eom elnök úrral sátrazós túrára.
JIRI-HEGY
Kocsival megyek. Majd mosd le, kérlek!
Mi ez a hideg hirtelen?
Látom a leheletem. Na de júliusban?
Mi az?
A házassági évfordulónk!
El sem hiszem. Hogy voltál erre képes?
Sosem ünnepeltük meg rendesen,
de tavaly mondtam el először, hogy ez mennyire bánt.
Akkor megígérted, hogy idén megünnepeljük.
Ez borzalmas!
Eom elnök úr csak két embert visz magával, és az egyik én vagyok.
Ez azt jelenti, hogy a szemében különleges…
- Csicska vagy? - Csicska vagyok.
Mi? Hogy mondhatsz ilyet?
Tedd a mosogatóba!
Holnap majd megfőzöd magadnak.
Ezt nem hiszem el.
Köszönöm, hogy eljön velem. Biztos sok a dolga.
Örülök, hogy segíthetek.
Ahogy mondta, jó ötlet, ha vásárlónak adjuk ki magunkat.
Mivel esküvői holmit árulnak,
úgy teszünk, mintha egy pár lennénk.
A tervem az,
hogy házasodni készülő párként megyünk oda,
a bizalmába férkőzünk,
és a lehető legfesztelenebbül kikérdezzük.
Összeírtam a kérdéseket is. Várjon!
Egész éjjel gyakoroltam.
Itt vannak.
„Ez jobban tetszik?”
WONBONG GYÓGYSZERTÁR
Korán bejött ma.
Ha az alkalmazott késik,
kénytelen a főnök korán bejönni és felmosni.
Sajnálom.
Choi úr,
volna egy kérdésem.
Mikor csókolózott először, és milyen volt?
Te jó isten! Mi ütött beléd?
Csak kíváncsi vagyok.
A többség fiatalon csókolózik először, és nem csinálnak nagy ügyet belőle.
Milyen volt önnek?
Ez a kérdés váratlanul ért.
Megfoghatom a kezed?
Nem bánod, ha megcsókollak?
Nem kell folyton engedélyt kérned.
Hiszen
ma összeházasodtunk.
Hogyan?
A nejével csókolózott először, és csak az esküvő után?
Nagyon elővigyázatos voltam.
Mindenben.
Maga olyan erkölcsös és megfontolt!
Ha az ön első csókja a frissen hullott hó,
akkor az enyém…
a havon heverő elégett széndarab.
- Ilyen volt. - Miért? Mikor és hol esett meg?
Nem érdekes.
Most oda minden önbizalmam.
Ennek meg mi baja?
Biztos sokat szenvedtél.
Mivel ilyen sokáig várattalak,
mostantól jobban igyekszem.
Kérlek, ne mondd ezt!
Nem kell tenned semmit, Geum-hui.
Nem lesz gondod semmire. Komolyan.
Nem vagy fáradt?
Egy kicsit sem.
Történelmi jelentőségű nap ez, hogy végre hozzám jöttél.
Nem ronthatja el semmi.
Ez életem legfontosabb napja.
Olyan, mint egy nemzeti ünnep.
Még hogy nemzeti ünnep!
Akkor hogyhogy csak én emlékszem rá?
Annyit sóhajtoztál a bemutató alatt, hogy már komolyan aggódtam érted.
Tényleg?
Amikor olyan párokról hallok, akik jó házasságban élnek,
rám tör a sóhajtozhatnék.
Vajon csak az én házasságom ilyen?
Yeong-bok, ti hogy ünneplitek az évfordulótokat?
Mi? Hát…
Aznap ő főz nekem.
- Főz? - Igen.
Annak idején megígérte, hogy sosem kell házimunkát végeznem.
Legalább azon az egy napon igyekszik is betartani.
Aznap nem csinálhatok otthon semmit.
Milyen kedves!
Ajándékra nincs pénze, ezért a munkáját adja.
A szándék a fontos.
A férjed elképesztő.
Hát persze.
Tényleg elképesztő.
Örülök, hogy látlak, Yeong-bok.
Kíváncsi voltam, hogy vagy.
Menjünk, Geum-hui!
Miért nézel át rajtam, mintha itt sem lennék?
Mert börtönben ültem?
Nem.
Hisz a férjed is ült.
Akkor biztos nem ez az oka.
Annyi év telt már el,
azt hittem, azóta megbékéltél.
Miért vagy még mindig ilyen rideg?
Végül is a férjed barátja vagyok.
Legalább köszönhetnél.
Barátja a fenéket!
A férjem nem olyan, mint maga.
És látni sem akarja magát, soha többet,
úgyhogy hagyjuk az udvariassági köröket!
Menjünk!
Nagyon bízol benne, nem igaz?
Goromba fráter.
Itt a buszom. Megyek.
LEE HANBOKBOLTJA
Biztos nagyon ideges.
Nyugodjon meg,
majd én kérdezek.
- Menjünk! - Oké.
Ez milyen, nyo…
Mármint Do-hyeon.
Do-hyeon, azt hiszem,
ez a tengerészkék szín jól állna neked.
Igen, ez tetszik.
Na és ez?
Jeong-suk,
ez a rózsaszín csodásan állna neked.
Nagyon szép.
Jó szemük van.
Azok a legjobb minőségű hanbokok.
Valóban?
Hát nem szép?
Szeretné felpróbálni? Ott átöltözhet.
Igen.
- Segítek. - Rendben.
- Jöjjön! - Jó.
Amíg én próbálok, szimatoljon körbe!
Ne kapkodjon, Jeong-suk!
HA LÁTTA EZT A…
Kész vagyunk.
Íme, a menyasszony!
Mit gondol? Olyan, mint egy angyal, nem?
De.
Ennyi?
Gyönyörű.
Csinos ez a hanbok.
Nézze meg magát a tükörben!
Jó.
Hé!
Hé, fiatalember! Hall engem?
Igen?
Ön is felpróbálja a hanbokot, amit kiválasztottak?
- Hogyne. - Magát tényleg elvarázsolta a kedvese!
Keresek önnek megfelelő méretet.
- Jó. - Várjon itt!
Talált valamit?
Nézze meg azokat a fotókat!
HA LÁTTA EZT A KISFIÚT, HÍVJON FEL!
Ez maga lehet?
Nem.
Ő is egy áldozat lehet, de az adatok alapján ez nem én vagyok.
LEE YEONG-HO, ÖT HÓNAPOS
De ez a szórólap nem arra utal, hogy ez a nő kereste a gyermekét?
- Kérdezzük meg tőle! - Mit?
Nem hanbokot szeretnének, igaz?
Nem is sejtettem, hogy ezért jöttek.
Kezdhették volna ezzel.
Biztosan sokat szenvedett.
Féltem, hogy olyan emlékeket idézünk fel, amiket el akart felejteni,
ezért volt az óvatosság.
Hogy felejthetném el?
Az én drága kisfiamnak nyoma veszett.
Amíg meg nem találom,
élni fog az emlékeimben, egész a halálom napjáig.
Az eltűnése után nem tudtam se enni, se aludni.
Már attól félt, hogy meghalok,
ezért a férjem úgy döntött, hogy elköltözünk.
Azt mondta,
ha meghalok, sosem találjuk meg Yeong-hót.
Ez kirángatott a gödörből.
Ezért aztán eljöttünk Geumjéből.
Életben kellett maradnom,
hogy megtaláljam a fiamat.
Ezért készítette a szórólapot?
Még mindig hiszem,
hogy a fiam
egy nap előkerül, olyan váratlanul, ahogy eltűnt.
Az édesanyja
magát is várja valahol.
Gondolja?
Tudom.
De ez a hölgy…
Biztos, hogy nem a kedvese?
Sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Sajnálom.
Nem?
De azt mondta, hogy nagy szükségük van munkaerőre.
Ne jöjjön a múltammal! Több mint tíz éve jó útra tértem.
Nem koncentrálhatnánk erre?
Rendben, viszlát.
Megjöttél?
Ne haragudj, tudom, hogy fáradt vagy, de munkát kell találnom.
Miért kellett így élned?
Miért álltál össze azzal a szeméttel, miért tettél olyasmit,
ami egy életre megbélyegzett?
Minek fáradsz az álláskereséssel? Úgysem alkalmaz senki.
Csak kiborít. Ne menj!
Én már nagyon régen lemondtam arról,
hogy valaha lesz rendes állásod.
Tudom.
Tudom, hogy egy csődtömeg vagyok.
De nem tudok tétlenül üldögélni.
Hallottam, hogy az a műtét nagyon megviseli a nőket.
Mi a fenét kéne tennem?
Az istenért, mit vársz tőlem ebben a helyzetben?
Valóban ezt akarod?
Istenem!
- Hagyj már! - Ugyan!
Hová mész?
Jól van.
Asszonyom!
Üdv!
Édesem! Most végeztetek a munkával?
Igen.
Ezeket a szereket nagyon nehéz beszerezni.
Drága holmi. Add oda Eom elnök úrnak!
Rendben.
És kérj tőle bocsánatot a nevemben!
Igen, uram.
Viszlát!
- Viszlát! - Eredj!
Miért kérsz bocsánatot? Hisz bármit megteszel Eom elnök úrért.
Ezen a héten nem.
Megmondtam neki, hogy nem megyek túrázni.
- Miért? - Csak.
Megünnepeljük a nemzeti ünnepet.
Tehát végre eszedbe jutott,
hogy régen mennyire más voltál?
Igen.
De tudod,
régen te is teljesen más voltál.
Akkoriban olyan voltál, mint egy finom, éteri virágszál.
- És most? - Most…
Jaj, add azokat ide! Még a végén baja esik a virágszálamnak.
- Azt nem hagyhatom. - Bolond vagy!
Ez lesz a vacsora? Nem megyünk étterembe inkább?
És mik a terveid holnapra?
NAESAN PIHENŐ
Miért nem eszik?
Eszem.
Jól vagyok.
Úgy látom, magát jobban megviselte ez az egész.
Sokat sírt.
Sajnálom, bután viselkedtem.
Nem ezért hozott magával. Nem voltam nagy segítség.
De igen.
Hogy?
Bár olvastam a feljegyzését arról, hogy a szüleim talán keresnek,
de kételkedtem benne.
De a mai találkozás után
azt hiszem, anyám…
többet szenvedett, mint én.
Ez szívszorító gondolat.
Nyomozó…
Köszönöm, hogy sírt helyettem.
Vigasztaló volt látni, hogy mennyire megérinti önt is.
Több mint eleget tett ma értem.
És…
köszönöm, hogy továbbra is segít.
Jó.
Han Jeong-suk?
Egek, mikor aludtam el?
Fel kellett volna ébresztenie.
Nemrég aludt el.
Ez meg mi?
Jut eszembe!
Átolvastam a kölcsönkért anyagokat, de még egy kicsit szükségem van rájuk.
Jó, ha holnap átviszem?
Nem.
Értem. Sok dolga lesz holnap?
Igen.
- Akkor… - Majd hívom.
Rendben. Hosszú nap volt a mai. Jó utat hazafelé!
Hiába gyűlölöd a szegénységet,
a gyerekeidet is arra ítéled.
A nejed egyedül küszködik a család fenntartásával.
Büszke vagy rá?
Szerintem nem ártana a szeretteidet az önérzeted elé helyezni.
De mit tudhatom én? Nekem nincs családom.
ÁLLÁSHIRDETÉSEK
TAPASZTALT MUNKAERŐ
Jól van.
Yeong-bok!
Én csak…
Én…
Én csak jó apa akartam lenni.
Sajnálom.
Tényleg jó férjed akartam lenni.
Sajnálom, hogy csak ennyi telik tőlem…
Szánalmas vagyok.
Úgy sajnálom! Szeretlek!
Sajnálom.
Nem. Azt mondta, majd ő hív.
Halló?
Igen, igazgatónő.
Persze, mondja csak!
Hogyan?
Hogy engem?
Bemutatom Geumje első területi vezetőjét, Han Jeong-suk kisasszonyt!
„Kiváló ötletei,
így például a termékek koreai nyelvű használati útmutatója
és marketingcélú rendezvényei révén
Han Jeong-suk lett az első félév legsikeresebb értékesítője.
Ezért a Fantázia Fehérnemű
Han Jeong-sukot nevezi ki Geumje területi vezetőjévé.”
- Gratulálunk! - Köszönöm.
Igazán nem kellett volna.
Miért ne?
Területi vezető lettél, de a cég nem rendezett neked ünnepséget,
így hát muszáj volt nekünk.
Naná, ez egy ünnepi alkalom!
Úgy van.
Rendben.
Íme, területi vezetővé előléptetett Han Jeong-suk!
- Nagy tapsot neki! - Egek!
Ez már tényleg túlzás, Ju-ri.
- Köszönöm. - Jól van.
Még nem elég!
Jövő héten indul a vezetői képzés?
Igen. Az igazgatónő majd megküldi a részletes programot.
Nemsokára fix fizetésed lesz. Mennyi is?
Havi 100 000 von.
Irigy vagyok!
Yeong-bok, jobban kell hajtanunk!
Igazi is, mostanában sokat hiányzol. Nincs idő a lazításra.
Ne aggódj! Hajtani fogok, hogy ne szidhass le.
Ez nem minden, igaz? Ihatnánk egyet az örömhírre.
Sajnálom,
de ma este dolgom van.
Akkor jövő héten meghívlak titeket egy vacsorára.
Inkább egy italra, Jeong-suk!
- Egy italra. - Rendben, akkor egy italra.
Nyomozó!
Van egy perce?
Hogy?
Az a helyzet…
Képzelje, előléptettek a cégnél.
Területi vezető lettem.
Ezt a címet a legjobb értékesítők kapják meg.
Most már lesz fix fizetésem, és…
Mindegy, ez jó hír.
Sajnálom, de be kell mennem az őrsre.
Értem. Nem tudtam, hogy dolga van. Elnézést.
Viszlát!
Kim nyomozó!
Üdv! Azt mondta, bevásárol és hazamegy.
Mit keres még itt?
Úgy irigylem!
Korán hazamehet, mert nincs semmi dolga, és élvezheti a hétvégét.
Talán dolgozz te is olyan gyorsan, mint Kim nyomozó!
Mi megyünk is.
Viszlát!
Yeong-bok!
- Azért kértem, hogy maradj még… - Biztos megijedtél.
A férjemnek nem volt könnyű élete.
Mielőtt megismert,
rossz alakokkal volt körülvéve, mint az a pasas, és bajba keveredett.
De hidd el, Geum-hui,
hogy a férjem
valójában jó ember.
Amikor megismert, megígérte, hogy nem lesz több balhé.
Több mint tíz éve
betartja ezt az ígéretet.
Hát persze.
Erre magamtól is rájöttem abból, amit meséltél róla. Tényleg.
Örülök, hogy ezt mondod.
Amikor megkértél, hogy maradjak,
megijedtem, hogy mit fogsz mondani.
Féltem, hogy látni se akarsz többé.
Ne légy nevetséges!
Valójában…
ezt akartam neked odaadni.
A piacon megláttam és megvettem.
Nekem sosem volt gyermekem,
így töprengtem rajta, hogy mi tetszene a lányaidnak.
Mit gondolsz? Szerinted tetszeni fog nekik?
Istenem, hát persze!
Négy gyerekem van, úgyhogy sokat töprenghettél.
Igazából élveztem.
Elképzeltem a házatokat, gyerekekkel tele, és irigységet éreztem.
Irigyelsz engem?
Ezt csak azért mondod, mert nem tudod, hogy élek.
Igazad lehet.
De…
ha jobban belegondolunk,
mindenkinek megvan a maga gondja.
Én sem vagyok kivétel.
Mostanában nehézségeid vannak, igaz?
Igen.
Ami a pénzt illeti, mindig van remény.
Nem is tudom.
Komolyan gondolod, hogy van remény?
Hát persze.
A munkánk ad reményt.
Minden rendben lesz.
Jeong-suk is egyenesbe jött.
Igazad van.
Lehet, hogy a remény közelebb van, mint hinnénk.
Jeong-suk a mi reményünk.
Mi folyik itt?
Valami rosszat tettem?
Az a baj, hogy otthagytam a noteszem, amikor segítséget ígértem?
Vagy csalódást okoztam neki a tudatlanságommal?
Sem a balkezesség, sem az anyajegyek nem örökletesek.
Vagy talán az a baj,
hogy azt ígértem, nyugodt maradok, mégis bőgtem?
Vagy az, hogy békésen aludtam, miközben őt nyomasztotta az ügy?
Mennyi hibát követtem el!
GYEREKRABLÁSI AKTA
Halló?
Han Jeong-suk vagyok.
- Igen, hallgatom. - Azt mondta, majd hív.
Azért telefonálok, mert tudni szeretném,
hogy segíthetek-e valamiben.
Nem igazán.
Az igazat megvallva…
talán félreértettem, de…
úgy érzem, hogy kerül engem.
Talán már nem akarja, hogy segítsek?
Én…
Han Jeong-suk? Halló!
Halló?
Nyomozó!
Halló!
Mi a…
Letette a telefont?
Bulizzunk, anya!
Nagyi hozott húst!
Jól van.
Buli.
Köszönöm. Egyél!
Első lettél, fiam.
- Egyél! - És velem mi lesz?
- Előbb a fiunk eszik. - Akkor igyekezz!
Az éneklés az erősségem,
a hobbim pedig az olvadás…
Az olvasás.
Nekem sem hobbim, sem erősségem nincs.
És nem akarok gyereket.
Miért hozta fel ezt a témát? Hisz csak tíz perce ismerjük egymást.
Ez fontos.
Úgy tudom, ön a legidősebb fiúgyermek. Tovább kell vinnie a családja nevét.
Ha nem bánja,
megkérdezhetem, mi a döntése oka?
Nem akarok átlagos életet.
Modern nőként szeretnék élni.
Értem.
Ne is vesztegessük egymás idejét!
Hogy?
De…
Geum-hui!
Maga kicsoda?
Egy hónapja találkoztunk egy vakrandin.
A nevem Choi Won-bong.
Mi történt az arcával?
Jöttem, amint megkaptam az engedélyt.
A szüleim beleegyezésüket adták.
Hogyan?
Elvehet egy nőt, aki nem akar gyereket?
Abbahagytam a munkát,
és nem voltam hajlandó enni.
Végül inkább áldásukat adták, mint hogy előttük haljak meg.
Geum-hui, megígérem, hogy nem lesz átlagos élete.
Ön lesz a legmodernebb feleség egész Koreában.
Esküszöm.
- Üdvözlöm! - Úgy tudom, a nejem rendszeres vevőjük.
Csak nem Choi úr?
Már sokat hallottam önről. A neje valóban visszatérő vevőnk.
Ajándékot keres neki?
Igen.
Olyan izét akarok, amit a nők a nyakuk köré tesznek.
- Sálat? - Igen.
Régebben gyakran viselt sálat. Jól állt neki.
Maga annyira kedves!
Jöjjön, válasszon egyet!
Jobban örültem volna, ha maga választ.
Miért bámulod az órát, anya?
Apátok késik.
Mondanom kell neki valamit.
Jó hír?
Apátok nagyon fog örülni neki.
Az nem Eun-jié volt?
Nem csak az övé. Valamennyien hordtátok.
Han Jeong-suk?
Üdv!
Elhoztam ezt.
A kölcsönkért anyagok.
Gondoltam, visszaadom.
Értem.
Sajnálom.
Úgy éreztem, hogy hirtelen olyan távolságtartó lett…
és ez nyugtalanított.
De átgondoltam a tetteimet és megértettem.
Tudhattam volna, hogy egyedül hatékonyabban dolgozik.
De valamit még el akartam mondani.
Talán ügyetlen voltam,
de tényleg segíteni akartam.
Sajnálom, ha úgy tűnt, hogy félvállról veszem ezt az ügyet.
Ami azt illeti…
Akkor megyek.
- De az a helyzet… - Igen?
Őszintén szólva, kicsit dühös vagyok.
A pihenőben
megköszönte az együttérzésemet és a további segítségemet.
Én pedig eltökéltem, hogy tényleg segítek.
Ha akkor őszinte lett volna, most nem lennék ilyen csalódott.
Viszlát.
Tudja…
Ezt igazából nem akartam elmondani.
Az előléptetésem örömére ittam pár üveg szodzsut,
és beszéd közben az emberen amúgy is eluralkodnak az érzelmei.
Ezért vagyok feldúlt. Ne is törődjön vele!
De úgy érzem…
hogy a mai nap után…
elég kínos lenne találkoznunk…
így gondoltam, az a legjobb,
ha most kiöntöm a szívem.
Így nem kell többé beszélnünk.
Most már tényleg megyek.
Han Jeong-suk!
Igen?
Igaza van, próbáltam
távolságot tartani,
de nem azért, amit gondol.
Tudja, amikor önnel vagyok…
minden olyan zavaros lesz.
Ezért kerültem.
Zavaros? Miattam?
De miért?
Nem tudom.
De…
ezt meg kell tennem.
Mit?
Istenem!
Valaki…
Valaki meghalt!
ERÉNYES NŐ
A gázoló és az ékszerbolt kirablója
egy és ugyanaz a személy?
Valaki látott egy férfit a telefonfülkében.
Tegnap elgázolták.
Mi történt vele?
Nem tudom, ki volt a gázoló, de remélem, hogy a karma utoléri!
Azonnal jöttetek, és úgy aggódtatok értünk,
mintha egy család lennénk.
A legjobb dolog, ami velem történt, hogy megismertelek titeket.
Ha jól szórakozom vele,
akkor én is kedvelem.
És akkor eldőlt, járni fogunk.
Kedvelem önt.
Nagyon.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória