ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Вітаю, Чон-Сук.
Привіт.
Мені заходити?
Так, проходь.
- Важко було добратися? - Та ні.
Я подумав, ти прийдеш голодна, тому дещо приготував.
А де Чон-Рім?
Від ліків її потягло на сон, і вона буквально хвилину тому заснула.
Через десять хвилин розбуджу. Сідай.
Добре.
Я приготував цю настоянку з квітів акації.
Налити тобі?
Ні, дякую. Я на роботі не пʼю.
Одну скляночку.
Ти така ж непоступлива, як і колись, Чон-Сук.
Знаєш що?
А ти мені тоді подобалася.
Що?
Ти мені дуже подобалася.
Але Сон-Су не давав мені нічого зробити.
Точно.
Я чув, ти розлучилася.
Якби знаття, я б до тебе підкотив.
А вже пізно?
Де Чон-Рім? Я думаю, краще розбуди її.
- Там. - Добре.
Чон-Рім.
Що це?
Де Чон-Рім?
Вона втекла, років зо два тому.
Мабуть, ти помилився.
Я продаю товар лише жінкам.
Якби я знала, то не приїхала б.
Я ні з чим не помилився.
Я навмисне тобі збрехав.
Інакше ти б не приїхала.
Ти знаєш,
ти й досі дуже гарна.
Ось яке воно.
Надівай.
Куди зібралася?
Ти так не підеш. Тобі помогти надіти?
Пусти!
Гей.
Прокляття.
Стій!
Чон-Сук.
Ти довго вдавала з себе недоступну.
Не підходь.
Чому ти весь час виставляєш мене негідником?
Я не такий, як Сон-Су.
- Будьмо чесні. - Пусти!
- Виходь уже. - Пусти!
Ти хто такий?
Мерзота.
З вами все добре?
Детективе.
Позаду!
Детективе.
Ти за кого себе маєш?
Пані Хан Чон-Сук.
Тепер можете бути спокійні.
Я буду поряд.
Я затримав підозрюваного. Ідіть на склад.
- Так, пане. - Так.
Ви приголомшені.
Так.
Відпустіть мене!
- Поїдеш з нами. - Що я зробив?
Пустіть мене!
Чорт!
Ти! Скажи їм.
Що я тобі казав? Говори!
- Пустіть! - Перестань.
Я відвезу вас додому. Ходімо до моєї машини.
Добре.
Я думаю, вам варто звернутися в лікарню.
Ні, справді, нічого страшного.
Мені один детектив сказав, що потрібна моя заява.
Не обовʼязково сьогодні.
Зараз для вас найважливіше - потурбуватися про себе,
тому сьогодні ні про що не думайте.
Відпочивайте.
Добре. Тоді до побачення.
Чон-Сук!
Чон-Сук, це ми! Твої сестри - торгові агентки.
Зараз. Секунду!
Ви прийшли, бо почули новину.
Так. Бути менеджеркою філії - це, мабуть, прекрасно.
Фіксована щомісячна ставка.
Приємнішого слова я в житті не чула.
Воно солодше, ніж цей помідор.
Чон-Сук, ти перша почула новину.
З нас чотирьох у тебе були найбільші шанси стати менеджером.
Це точно.
Чон-Сук.
Якомога скоріше досягни успіху і всім покажи!
«Усім покажи»?
Що? Та ні, нічого такого.
Що? Кажи.
В очі не дивиться, тому напевно щось є.
Ану, колися.
Я й досі засмучена.
Власниця супермаркету дізналася про твоє розлучення.
Говорила всяке різне.
Спитала, чи то бізнес спричинив проблеми,
каже, що так і знала. І спитала, чи ти покинула роботу.
Капець, як вона лізе не у своє діло!
Пардон.
Тому я їй сказала, що в розлученні не Чон-Сук винна.
Сказала, що вона вже оговталася
і бізнес процвітає.
Я їй розповіла,
що Чон-Сук поїхала продавати товар додому до шкільного друга.
О, зрозуміло.
Небажані чутки повзуть, бо містечко у нас маленьке.
- Нічого не вдієш. - Справді.
Не звертай уваги.
Точно. Це не має значення.
У такі моменти треба зосередитися на роботі й усім показати.
Йон-Пок, піди додому до замовниці разом з Чон-Сук.
Чон-Сук, це о 14:00. У тебе ж знайдеться час?
О другій? Так.
Добре.
Який абсурд.
Як таке могло статися посеред ночі
у такому тихому містечку?
Реально.
Це ж треба.
Допит пройшов добре?
Він заперечує обвинувачення.
Чекай! Прокляття.
Капітане, ви мене знаєте з дитинства.
Та я б нізащо такого не зробив!
Я обурений.
Дуже.
От уже.
До речі, детективе Кім, а як це ви спіймали його на гарячому?
Та яка різниця? Головне - він спіймав злочинця.
Я ж не знав, що сталося,
думав, чого це він учора не прийшов, як домовлялися.
Майже образився на нього.
Вибачте. Я скоро до вас навідаюся.
Добре. Коли закриємо гарненько цю справу,
я знову вас запрошую.
То коли прийде жертва?
Суть злочину така, що жертві необхідна психологічна реабілітація.
Щоб не зводити їх разом, я візьму в неї письмову заяву.
Цей гад буде стверджувати, що він не винен.
Перехресний допит прискорить процес.
Я про все подбаю сам.
Ну аякже. Його вельможність про все подбає сам.
Що це ти зробив?
А що? Легенько ляснув.
Що?
Це що, кров?
Кров? Чому… чого це у вас кров?
Як же так?
Вас поранили на місці злочину?
Напевно. Ви казали, була бійка.
Неймовірний виродок.
Може, вам до лікаря піти?
Це дрібниці.
Після роботи оброблю рану.
Бачите? Це не я зробив.
На дрібницю не схоже.
Капець, може бути погано.
Ось яке воно.
Надівай.
Алло.
Це детектив Кім То-Йон.
Слухаю, детективе.
Я планую прийняти у вас заяву в письмовій формі.
Тому маю дати вам документи й особисто пояснити, що до чого.
Ви маєте час завтра по обіді?
У мене якраз робота.
Ви вже повертаєтеся до роботи?
Вам варто взяти кілька вихідних.
Мені потрібно працювати. Годувати сімʼю.
Знаєте…
Я б хотіла вас попросити.
Те, що вчора сталося…
Ніхто не повинен про це дізнатися, добре?
Що, вибачте?
Вони вже й так думають, що мій бізнес - причина халеп
у тихому містечку, тому я трохи переживаю.
Розголосу не буде, я про це подбаю.
Дякую вам.
Завтра в мене робота починається о 14:00 і закінчується десь о 17:00.
Це недалеко від того місця, де ми якось бачилися.
Добре. Побачимося там завтра о 17:00.
Справа пані Хан Чон-Сук не повинна набути розголосу.
Добре.
А де детектив На?
Він опитає потенційних свідків крадіжки мотоцикла
і звідти піде додому.
Он як?
Коли я вдарив у життєво важливу точку, він отак застиг.
Я вдарив ще раз і добив його ногою в польоті.
- Божечки. - Ого.
- А далі був 540-градусний з розвороту. - Нічого собі.
Який він.
- Надзвичайний. - Так.
Я вклав його на лопатки
і підійшов до жінки, допомогти їй підвестися.
І тут зненацька цей гад заходить зі спини
- з лопатою. - Не може бути.
Великою твердою лопатою вгатив мене по спині.
І що було далі?
Мені здалося…
- що в мене кістка зламалася. - Авжеж.
Але я знав - непритомніти не можна.
Безумовно.
Тому я рвучко розвернувся
і вхопив ту лопату.
Що? Ти погнув лопату?
Ого, який ти неймовірний.
Я на тому складі квіткової ферми практично в бойовику знявся.
- Нічого собі. - Ти крутий.
- Супергерой. - Так.
До речі, а це хіба не історія Чон-Сук?
Це ж вона продає товари для дорослих.
Що?
- Ти сказав, що вчора їздив за місто. - Так.
Квітковою фермою за містом володіє Кьон-Сік.
Так.
Чон-Сук їздила туди продавати товар.
Що?
Шматочки пазла складаються.
Як це ви так швидко поєднали всі зачіпки?
Ви як детектив. Я піду на пенсію.
- Що? То там справді була Чон-Сук? - Вона?
Ні. Я нічого не казав.
Працівник поліції не має права розкривати деталі поточного розслідування.
Не розпускайте плітки, домовилися?
Спина болить.
То була вона.
- Я на 100 % упевнена. - А я - на 1 000.
- Тобто жертва - Чон-Сук. - Точно.
Так, трохи смачно.
«Трохи смачно»?
Чон-Сук, можна тебе на хвилинку?
Чон-Сук, ти вдома?
- Що вас привело о такій порі? - Чутки правдиві?
- Що… - Кьон-Сік.
Чому ти поїхала додому до неодруженого чоловіка?
- Що? - Мамо.
Так. Потім поговоримо.
Я знала, що ти - ще та штучка, коли почала продавати такий товар.
Напевно, Кьон-Сік страшенно ображений.
Він каже, що це ти його звабила.
Тут моя дитина. Будь ласка, йдіть додому.
- Куди це ти пішла? - Стій.
Я не договорила. Чого ти така невихована?
Дорожиш дитиною, то й поводься пристойно.
Замовкніть і йдіть звідси!
Я серйозно!
Це ти така праведниця, що дозволяєш собі на нас кричати?
Отож!
Мамо.
- Тихенько. - Ти зможеш жити в цьому місті?
Як ти могла займатися такою розпустою за нашими спинами?
Як мати дитини могла на таке піти?
- Поводься пристойно. - Ти тут жити не зможеш.
Це маленьке містечко, ясно?
ПЕРУКАРНЯ «ШАРМ»
Що?
Це син власниці агентства нерухомості?
Зовсім не схожий на маму.
Заходимо.
Що? Мамо.
У перукарні «Нью-Йорк» краще стрижуть.
- Справді? - Я там постригся.
- Та невже? - Так.
Тоді нам точно краще піти в «Шарм».
Чому ти так наполягаєш, щоб я постриглася?
Тьотя теж приїде?
Так.
Уся сімейка збереться. І бабуся.
Що? Бабуся приїде?
А ти не знав?
Ми сьогодні святкуємо бабусин день народження.
А чому ти мені не сказала?
Тобі не слід було знати.
Я збираюся їй сказати,
що ти вчишся допізна щодня, щоб перевестися на фармацевтичний.
Тобто мені не приходити?
- У бабусі день народження. - А якщо прийдеш?
Перед родичами, які здобули престижну освіту, стали лікарями,
молотимеш різні дурниці.
Мамо, це жорстоко.
- Він… - Помовч!
Іди бігом на роботу. А ти - за мною.
Чу-Рі.
- Він за ґратами? - Звісно.
- Повірити не можу. - Ніколи не знаєш, яка людина насправді.
- Я ж думала, він такий милий. - Справді.
- Це ж треба. - Усі зібралися.
- Ви вже чули? - Про що?
Про Кьон-Сіка!
Жахливий скандал.
Чон-Сук таке пережила.
О ні.
- Не розпускай пліток. - Це правда?
Чон-Сук!
- Іди сюди. - Агов.
Стій.
Що? Розвернулась і пішла?
Хто…
О, ти, мабуть, та торгова агентка.
Так? Ну, заходь.
Дружина зайнята чимось на кухні, почекаєш.
Проблема в тому…
Що?
Що не так?
Дружина чекає. Стій!
Це агентка приходила?
Думаю, що так, але…
Це я, детектив Кім То-Йон.
Так, детективе.
З вами все добре?
Так, я в порядку.
Я ж кажу,
вам треба перепочити від роботи.
Я відвезу вас додому.
Ні.
Я вже й так чимало клопотів завдала колегам своїми особистими проблемами.
Не хочу множити безглузді плітки.
Тікати й ховатися - не найкращий вихід із ситуації.
Хай навіть це стрес,
хіба не краще все виправити, розібравшись і приборкавши проблему?
Так зробила б та Хан Чон-Сук, яку я знаю.
З чим я маю розібратись
і що приборкати?
Я подбаю про свої справи.
Пані О, дякую, що так скоро відгукнулися.
Та перестань.
До речі, на Чон-Сук не схоже, раніше вона не уникала зустрічей.
А могло щось статися?
Я знаю.
Вона могла захворіти, тому я до неї зайду.
Учора вона була якась пригнічена, тому я переживаю.
Так-так.
- Добрий вечір. - Вітаю.
Ви кудись ішли?
Вертаємося додому з роботи.
О такій порі?
Після подій з Чон-Сук усе місто гуде, як розтривожений вулик.
А це ви про що?
А я йому подякувала?
Яка я розтелепа.
Чон-Сук.
Вона йде.
Пані О. Йон-Пок.
Моя бідолашна.
Йон-Пок, що таке? Щось сталося?
Ми знаємо, що з тобою було.
Чому ти нам не сказала?
Як ви дізналися?
Власниця відеопрокату розповіла.
Схоже, про це знають усі жінки міста.
- Ясно. - Це я винна!
Треба було мені поїхати з тобою.
Я повинна була вчора зрозуміти, що щось не так.
Пробач мені, Чон-Сук.
Не вибачайся.
Це я маю просити вибачення.
Я скасувала сьогоднішній продаж.
До цього призвело моє бажання отримати підвищення. Це я винна.
Чого це ти винна? Винен той покидьок!
Точно!
Я вважаю, що жінки цього містечка - злющі мегери.
Чого вони такі безсоромні?
Це ти про що?
Ну, мати Кьон-Сіка
попросила місцевих підписати петицію і написати заяви.
Власниці супермаркету, господарчих товарів і мʼясної лавки
підуть завтра в поліцію і дадуть свідчення.
Поки що ні про що не турбуйся і відпочивай.
Справді.
Чу-Рі сьогодні ходитиме з товаром допізна,
тому завтра ми з нею поговоримо і все вирішимо.
«Усе вирішите»?
Як вони можуть заганяти в кут невинну жертву? Які ж вони нелюди.
Завтра я їх добряче провчу.
Я не буду виміщати на них свій гнів.
Як там кажуть, пані О? Досягти…
- Досягти справедливості. - Так.
Це буде досягнення справедливості.
І в перукарні працювати, і торговою агенткою…
Дві роботи - це так виснажливо.
ПАБ ЧІНХЯН
Дівчат кликати вже пізно, правда?
- Пане. - Давно не бачилися.
Так.
Чу-Рі, ти зі своїх продажів ідеш?
Так. У сестри вихідний, тому вона сидить з Тон-У.
А в мене вільний час.
Мені, будь ласка, равликів і соджу.
- Добре. - Добре.
Столик на чотирьох.
Добре. Зараз.
Секундочку.
Будь ласка, зачекайте.
Здається, ти його знаєш.
Ти не могла б підсісти до нього?
Як бачиш, нам бракує столиків.
Мені дуже шкода.
Добре.
Прошу, сідай отут.
Ласкаво просимо.
Сідайте за цей столик.
Що бажаєте?
Якось незручно.
Вибачте.
Що?
Це я все неправильно зрозумів.
А потім набурмосився.
Що ти маєш на увазі?
Ти мені сказала,
що я схожий на Шіма Шіна.
Я подумав, що я тобі подобаюся.
- Дивно, правда? - Ну…
Я не звик чути компліменти.
Мені мама ніколи не казала, що я гарний.
Тому, почувши твій комплімент…
я зрадів.
Ясно.
Ну, все нормально.
Я просто так сказала.
Вибач.
Отже, ми квити.
Квити.
- Гей. - Що?
Годі вже пиячити.
Ти нічого поганого не зробив.
Зробив.
Якби я вчився
трохи старанніше…
Якби я був трохи успішніший,
мене б пустили побачитися з бабусею.
Бабуся.
Бабуся…
Якщо ти так за нею скучив, то йди й подивися на неї!
Іди за мною.
Що?
Вставай.
- Ворушися. - Куди ми?
Ходімо, хутчіше.
Стривай.
Яка краса.
Йон-Ча, дякую за вечерю.
- Приїжджайте частіше. - Дуже дякуємо.
- Треба частіше приїжджати. - Добре.
- Серйозно. - Щасливої дороги додому.
Це твоя бабуся, так?
Вона так постаріла.
Бабусю, будь ласка, живи довго.
Я хочу стати успішним
і зустрітися з тобою як гордий онук.
Але це буде довго.
- Щасливої дороги. - Добре.
Бувайте.
Я вам подзвоню.
Бабуся.
Не плач.
Висякайся.
Нічого.
Усе добре.
Дай гляну на тебе.
Чому ти плачеш? Ото вже.
- Що? - Що?
Вибач.
Мабуть, я дуже пʼяний.
Ти раптом здалася такою гарною.
То, коли ти тверезий, я не здаюся гарною?
Ти завжди гарна.
Міг би й краще контролювати себе.
Нащо залишати такий великий слід?
Це був перший поцілунок?
Тоді він, мабуть, страшенно радіє.
ПЕРУКАРНЯ «ШАРМ»
Та не може бути.
У його віці поцілунок не може бути першим.
Чу-Рі, ну ти даєш.
Не треба було стільки пити, Чу-Рі.
Що? Привіт.
Яким вітром?
Ми маємо тобі щось сказати.
Де Тон-У?
Він зараз у Чон-Сук.
Що?
Чон-Сук потребує відпочинку.
Чому? Вона захворіла?
Вас щось непокоїть?
Ні.
Їж корейську диньку.
На, бери.
От би ти щодня була вдома.
Не будь дитиною.
Навіть одна гра коштує грошей.
Мами мусять працювати, щоб ми могли робити що хочемо.
Думай на кілька кроків уперед.
Усе одно я люблю, коли мама вдома.
До речі, можемо погратися надворі?
Я не хочу.
Це через Йон-Міна?
Мамо, один хлопець постійно до нас задирається.
Я зовсім не боягуз.
Просто він отакий великий, як Лі Ман-Кі.
Краще уникати Йон-Міна.
Чого це ми маємо його уникати?
Чому ті, хто нічого поганого не зробив, мусять ховатися?
Хіба це справедливо?
Хай навіть буде боляче, ми повинні зійтися з ним лицем до лиця.
Так на цій прекрасній планеті Земля настане світле майбутнє.
Ти вчора дивився «Флешмена»?
Так.
Номер Перший сказав це Номеру Пʼять.
Ти правий. Флешмен завжди каже правду.
Добре. У боягузів не буває світлого майбутнього,
бо вони весь час тікають і ховаються.
Зійдімося лицем до лиця.
Добре. Вперед.
Вперед.
- До побачення. - До побачення.
Не лізьте в небезпеку.
СУПЕРНОВА ФЛЕШМЕН
Хай навіть це стрес,
хіба не краще все виправити, розібравшись і приборкавши проблему?
Так зробила б та Хан Чон-Сук, яку я знаю.
Як вони можуть заганяти в кут невинну жертву? Які ж вони нелюди.
ВИЩЕ НОСА ЗАДЛЯ ПРАВОСУДДЯ!
А це точно вдале рішення?
У юності я брала участь у численних бійках.
Щоб перемогти у бійці, треба зламати дух супротивника.
Вигляд у тебе мусить бути харизматичний.
Точно.
Психологічно чи фізично,
а ми мусимо перемогти за всяку ціну.
Правильно.
Я теж піду.
Що? Чон-Сук.
Ти з нами?
Так.
Це мій бізнес.
ПОЛІЦІЙНИЙ ВІДДІЛОК КИМДЖЕ
Пішов!
Ви впевнені?
Впевнені. Правда ж?
Щира правда. Проблем було багато.
Я приємнішої людини не знаю.
Будь ласка, подбайте, щоб не було шкоди.
Пані Хан Чон-Сук.
Що вас сюди привело?
І хто ці жінки?
Ми жительки цього міста.
Прийшли давати свідчення.
Того вечора ми говорили з Чон-Сук по телефону.
Розповімо вам усе, що запамʼятали.
Так. Не звертайте уваги на те, що кажуть ці жінки!
Я переконана, що їхні свідчення емоційні й безглузді!
Та невже?
Вони всі свідчили на її користь.
Що?
Ви серйозно?
Так.
Так, це правда.
Вони розповіли про незвичні
схильності пана Кіма, про які чули від колишньої дружини,
і як він удавав одруженого
після того, як вона втекла.
Такі заяви зробили.
А чому?
Ви завжди казали, що від нас у цьому місті - самі неприємності.
Поливали нас брудом, обзивали непристойними.
«Поливали брудом»? Зовсім ні!
Непристойні ті товари, які ви продаєте.
А Чон-Сук нічого поганого не зробила.
Справді.
Ми купили ті речі тільки тому, що їх продавала Чон-Сук.
Ми знаємо, що вона порядна і працьовита.
Нащо тобі зваблювати такого покидька, як Кьон-Сік?
Ти в молодості була Міс Перчинкою.
Дай мені спокій.
- Що? - Що?
Це той виродок.
Вона вас усіх дурить.
Вона нас не дурить, виродку!
Якби Чон-Сук потрібні були гроші, вона позичила б у нас.
Нащо їй їхати до тебе додому?
- Вона підступно все спланувала. - Що?
Націлилася на гроші за угодою, а не якийсь там дрібний виторг!
- Як ти смієш… - Боже.
Коли вона мені показала той сороміцький одяг
і спокушала, я мав сказати «ні».
- Агов, Кім Кьон-Сік! - От божевільний виродок!
Я виконаю твоє передсмертне бажання!
- Мерзота. - Пусти.
- Чого смієшся, паскуда? - Йон-Пок.
Жіноцтво, мовчати!
Це поліційний відділок, а не ігровий майданчик!
Чого це ми повинні мовчати?
Це він верзе якісь нісенітниці!
Хіба ні?
- Ой, капець. - Іди сюди.
- Ану йди сюди. - Будь ласка.
- Спокійно. - Ні!
Перестаньте!
Що?
Тобі є що сказати?
Закрий свого рота.
Що-що?
Що ти там промурмотіла?
Отака вона.
Вона і в той день з каламутними очима щось до мене муркотіла.
Закрий рота, збоченець смердючий!
Кошмар.
Що ж мені робити? Я не повинна була розпускати руки.
Я нічого не бачив.
Що?
Інші присутні теж, напевно, нічого не помітили.
Вибачте.
Через мене вас у той день поранили.
А я вам навіть не подякувала як слід.
А ще я гостро відреагувала, коли ви турбувалися про мене.
Нічого страшного.
Я пожалкував про свої слова,
бо думав лише про своє роздратування.
Але те роздратування зникло кілька хвилин тому.
Чон-Сук!
Вона вийшла.
Вас багато людей чекає. Вам треба йти.
Бережіть себе після того, що сталося.
А чому мені дали тофу?
Справді. Всі подумають, що її з тюрми випустили.
Вона була в поліції, тому нехай зʼїсть.
Безперечно. Зʼїж.
Ти повинна їсти білий тофу,
щоб не чіплялися брудні проблеми.
Тому зʼїси це, а потім їх викакаєш.
Так.
А ти мене цього разу дуже здивувала.
Чим?
Я думала, ти маєш на неї зуб.
Зуб на неї? Та ти що.
Підтримувати рідних - це природно,
тому я не мала вибору і стала на бік чоловіка.
Але в душі я відчувала, що винна перед нею.
Тому цього разу я віддала борг.
Не переймайся, їж свій тофу.
Отак.
Взагалі-то, ми всі були в поліції. Нам теж треба їсти тофу.
Правильно. Будь ласка, дайте по одній порції тофу всім відвідувачкам відділка.
Вас я теж пригощаю.
- Нічого собі. - Це ж треба.
- Класно. - На яку суму це буде?
А можна тоді нам ще пляшечку сидру?
Безумовно.
Добре. Чудова думка.
Одна, дві, три, чотири, пʼять і шість…
- Зараз прийду. - Я ж просила тільки для нас трьох.
Пані О, ви супер.
Дякую.
Мені так полегшало.
До речі, правда ж, у Чон-Сук геть стріху зірвало?
Вона йому не ляпаса дала, а гепнула кулаком по довбешці.
Я й не знала, що Чон-Сук уміє лаятися.
- Так. - Така: «Завали свій хавальник!»
- Так. - Серйозно?
По-моєму, я не казала «хавальник».
Чи казала?
Для мене то була справжня сатисфакція.
Це правда.
Я б і не подумала, що можу отак щось сказати перед усіма.
Справді.
Чон-Сук, як це ти стала така рішуча?
У тебе був коуч?
Якщо подумати, то так, був.
- Що? - Хто?
Хто тебе готував?
Флешмен.
Що?
Хто?
А ще…
була інша людина.
ПОРУШНИК: КІМ КЬОН-СІК
ХАН ЧОН-СУК
Закрий рота, збоченець смердючий!
Детектив Кім То-Йон, відділок Кимдже.
Детективе, це я, Хан Чон-Сук.
Вітаю.
У вас щось сталося?
Ні, все добре.
Ви завтра маєте трохи вільного часу?
Завтра?
Так.
ПОЛІЦІЙНИЙ ВІДДІЛОК КИМДЖЕ
Що? А це як?
Ви тут на нічній зміні були?
Так.
Рапорт у справі Кіма Кьон-Сіка - у вас на столі.
Це ж треба, як швидко.
Завдяки вам я збережу обличчя.
Це підозріло.
Тобто?
Він завдав собі клопоту, навідався до неї, допитав,
а тоді сидів усю ніч над рапортом.
Він такий небайдужий до тієї торгової агентки.
Мені чимось пахне.
Я не сумніваюся…
що він хоче знижку на товари для дорослих.
Що?
Товари для чоловіків доволі дорогі.
Ерекційне кільце - 10 000 вон.
Презерватив зі смаком - 3 000 вон за штуку.
Крихітна пляшечка масажної олійки - 10 000 вон.
До речі, а звідки ти знаєш,
скільки це все коштує?
Схоже, ці речі потрібні тобі самому.
Та ви що! Можна подумати, мені таке треба!
То не мели дурниць
і зверни увагу на Ту-Сока.
Його сьогодні випустили з тюрми.
Тепер у нас роботи побільшає.
Чувак, дивися, куди преш.
Як добре вдома.
Давненько я тут не був.
ОМ ТЕ-КИН, ЛІ ЧУ-РІ
Шістдесят два відсотки?
Сумісність гірша, ніж я сподівався.
А яка різниця?
Разом ми компенсуємо ті 38 відсотків, яких бракує.
Тридцять вісім відсотків.
- Що ти робиш? - Налякали!
Пане Чхве, ви мене налякали.
Я тебе налякав?
Дико перепрошую.
Там тонну ліків треба посортувати.
- Тобто… - Але я не мав лякати
ледачого працівника.
- Я був… - Так?
- Я був… - Мені так прикро,
що я аж не знаю, чим помогти!
Я саме збирався.
Чому ця муха надумала так голосно дзижчати?
Він мене в могилу зведе.
- Добрий день. - Ласкаво просимо.
Мене вже кілька днів нудить.
Зі шлунком проблеми.
Дайте руку.
- Добре. - Другу руку.
Зараз.
Що відчуваєте?
Нічого.
Справді? З вами наче все добре. Це місце не затверділо.
А нічого зіпсованого не їли?
Учора їла тофу разом з іншими.
Але всі почуваються добре,
тому навряд чи це харчове отруєння.
Дайте мені ліки для травлення.
- Будь ласка. - Добре.
А не може так бути…
Що?
Не може бути, що ви вагітна?
Я?
Я ж недавно народила.
Я ще годую її груддю.
Це міф, що грудне вигодовування запобігає вагітності,
тому вам краще перевіритися.
Ой, та в мене ж четверо дітей.
Я б знала, якби була вагітна.
Просто дайте щось від шлунка.
Ну добре.
Чорт.
Алло.
Це я, Ту-Сок.
То ти живий.
А я вже думав, з тобою щось сталося, бо ти ні разу не приходив.
Вибач.
Я не міг до тебе прийти, бо займався дітьми.
Розумію.
Пропоную здибатися.
Де ти живеш?
Тільки не кажи, що й досі в тій однокімнатній.
От не вмієш ти шикарно жити.
Слухай.
Тут скоро одна роботка підвернеться.
Ти в ділі?
- Що? - Я знаю, ти завʼязав,
але там усе надійно.
У тебе четверо дітей.
Тобі треба жити у трикімнатній квартирі.
Я вдам, що нічого не чув.
Може, тобі так не здається,
але я цілком щасливий.
Якщо говоритимеш такі дурниці, то більше мені не дзвони.
Якось незручно, що ти мене так посилаєш.
Не будь такий упевнений.
Ніхто не краде бабки тому, що хоче.
Людину на таке штовхає життя.
- Ти повернулася. - Так.
- Купила ліки для шлунка? - Так, і прийняла.
Стривай. Зараз я зварю тобі вівсянки.
Добре.
Детективе.
Ви прийшли раніше.
Так. Прошу, сідайте.
Ви обміркували мою пропозицію?
Так.
Я прийшов, щоб сказати «ні».
Я вдячний за те, що ви хочете мені допомогти
знайти батьків.
Але я думаю, що це проблема, яку я маю розвʼязати
самостійно.
Я думаю, ви почували те саме.
Вам не до душі було бачити, як я приховую проблеми,
ні в кого не прошу допомоги.
О, це…
У цьому ж немає нічого складного.
Чому б нам не взятися до справи?
Якщо я нічим не допоможу,
тоді зможете спокійно мене відшити.
Проходьте.
Я тут лише ночую, тому нічого особливого.
Розумію.
Це в підвалі, я піду ввімкну світло.
Добре.
Можете спускатися.
Іду.
Добре.
Обережно.
Ого.
Тут так багато матеріалів.
Так.
Я думав, що жінка, яка мене покинула в церковних яслах,
з великою імовірністю - з Кимдже.
Але я не впевнений, що вона й досі тут живе.
Хочете сказати, що одна з цих жінок
може бути вашою матірʼю?
Я не знаю.
Не знаю, чи була вона моєю матірʼю, чи просто випадково мене знайшла.
Я звузив коло пошуку, щоб самому розпитати.
І знайшов нову зачіпку.
Зачіпку?
У ПОЖЕЖАХ ЗНИКАЮТЬ НЕМОВЛЯТА
ВИКРАДЕННЯ ПІСЛЯ ПІДПАЛУ? П'ЯТИЙ ВИПАДОК
Я й не підозрювала, що в Кимдже таке було.
То ця людина підпалювала будинки
і посеред хаосу викрадала немовлят.
Саме так.
І в багатьох випадках ціллю ставали немовлята
з бідних родин.
Як таке могло статися зі стількома дітьми?
Спочатку думали, що це просто зникнення.
Але запізніло виявили, що це було серійне викрадення,
і почали офіційне розслідування.
Якби справа від початку набула розголосу, жертв могло бути менше.
До речі,
можна спитати, чому ви вважаєте, що ця справа повʼязана з вами?
Боже мій.
Цей шрам від опіку в мене відтоді, як мене залишили в яслах.
Жінка, яка мене принесла, сказала,
що знайшла мене без батьків
після великої пожежі в містечку.
І…
мені постійно сниться той самий сон.
Я не знаю, коли це почалося, але кошмар завжди один і той самий.
Я вже й не памʼятаю, коли востаннє
нормально спав.
Тепер
ми просто мусимо розслідувати цю справу.
Так.
Треба почати розслідування спочатку,
підійти до нього з іншого боку.
Тоді вам однозначно необхідна
моя допомога.
Я часто бачуся з жительками містечка,
тому порозпитую в них.
Я думаю, зі мною вони розмовлятимуть охочіше, ніж з вами.
Вибачте, що так раптово йду. Просто я забула про час.
Треба було вам допомогти поприбирати.
Та нічого.
Я проведу вас додому.
Не треба. Автобусна зупинка поряд.
Будь ласка, йдіть додому.
ІМОВІРНО, ЖЕРТВА СЕРІЙНОГО ВИКРАДЕННЯ ПІСЛЯ ПІДПАЛУ
ЯКЩО ВІН ЖЕРТВА ЗЛОЧИНУ, БАТЬКИ МОЖУТЬ ЙОГО ШУКАТИ
Вони можуть мене шукати?
Що? Це мама.
Мамо!
Ну ти ба.
Казав, що я найкраща, коли купила тобі морозиво.
А маму побачив - і безсоромно мене покинув.
Я розумію.
Нікого на світі дитина не любить більше, ніж свою маму.
Це правда.
Мама - найкраща у світі.
Усе пройшло добре?
- Чим ти займалася? - Ну…
Що? Блокнотик!
Що?
Чому двері відчинені?
Детективе.
Я не знаю, коли це почалося, але кошмар завжди один і той самий.
Я вже й не памʼятаю, коли востаннє
нормально спав.
А може…
Детективе.
З вами все добре?
Вам снився той кошмар?
ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Треба подумати, як їх привабити.
Може, дарувати квитки в кіно тим, хто прийде на нашу презентацію?
Чон-Сук,
тебе так надихає перспектива підвищення до менеджерки.
Чому ти звʼязався з тим вилупком і вчинив так, що тепер на все життя
тобі дороги перекриті?
Минуло понад 30 років.
Ловити злочинця вже неактуально,
бо сплив термін давності.
Жінка може подумати, що ми парочка на шопінгу.
Вдамо з себе пару, яка скоро одружується.
Коли її пильність ослабне,
ми невимушено її розпитаємо.
Просто коли я з вами…
я трохи бентежуся.
Я хочу перевірити.
Переклад субтитрів: Олена Любенко