ERÉNYES NŐ
Isten hozott, Jeong-suk!
Üdv!
Bejöhetek?
Persze.
- Nehéz volt idetalálni? - Nem.
Gondoltam, éhes lehetsz, úgyhogy főztem.
És Jeong-rim?
A gyógyszerektől kicsit kába. Nemrég elszundított.
Tíz perc múlva felébresztem, addig ülj le!
Ez akáciapálinka.
Kérsz egy pohárral?
Köszönöm, de munka közben nem iszom.
Egy pohárral!
Most is olyan kemény vagy, mint annak idején, Jeong-suk.
Eláruljak valamit?
Annak idején kedveltelek.
Hogy?
Nagyon is. De Seong-su mellett esélyem se volt.
Bizony.
Hallom, elváltatok.
Ha tudtam volna, hogy ez lesz, biztos rád mozdulok.
Most már késő lenne?
Hol van Jeong-rim? Fel kéne ébreszteni.
- Ott. - Értem.
Jeong-rim!
Ez meg mi?
Hol van Jeong-rim?
Úgy két éve meglépett.
Azt hiszem, ez tévedés.
Csak nőkkel üzletelek.
Ha ezt tudom, nem jövök ide.
Nincs itt semmi tévedés.
Szándékosan hazudtam.
Máskülönben nem jöttél volna el.
Tudod,
még mindig szép vagy.
Igen, ez jó lesz.
Vedd fel!
Hé, hová mész?
Nem mehetsz el csak így! Segítsek felvenni?
Engedjen el!
A pokolba is!
Állj meg!
Jeong-suk!
Ne játszd tovább a szende szüzet!
Ne nyúljon hozzám!
Miért teszel úgy, mintha rossz ember lennék?
Én nem Seong-su vagyok.
- Legyünk őszinték! - Hagyjon!
- Gyere! - Hagyjon!
Maga meg ki?
Te rohadék!
Jól van?
Nyomozó!
A háta mögött!
Nyomozó!
Ki a fenének képzeli magát?
Han Jeong-suk!
Most már megnyugodhat.
Én megvédem.
Letartóztattam a gyanúsítottat. Menjenek a raktárba!
- Igenis! - Igenis!
Biztos zaklatott.
Igen.
Engedjenek el!
- Jöjjön! - Mi rosszat tettem?
Engedjenek el!
A pokolba!
Hé, mondd meg nekik!
Nem csináltam veled semmit! Mondd meg nekik!
- Engedjenek! - Csönd!
Hazaviszem. Menjünk a kocsimhoz!
Jó.
Be kéne mennie a kórházba.
Nem kell, jól vagyok.
Egy rendőr azt mondta, hogy vallomást kell tennem.
De nem ma.
Most az a fő, hogy szedje össze magát.
Ma már ne foglalkozzon ezzel, csak pihenjen!
Rendben. Viszlát.
- Jeong-suk! - Mi vagyunk, az üzlettársnőid!
Máris jövök!
Micsoda hírek, nem?
A területi vezetői állás nagyon jól hangzik.
Fix havi fizetéssel.
Ez a legédesebb szó, amit valaha hallottam.
Édesebb, mint ez a paradicsom.
Neked ajánlották fel elsőként, Jeong-suk.
Négyünk közül neked van rá a legnagyobb esélyed.
Így van.
Jeong-suk!
Légy sikeres és mutasd meg mindenkinek!
Mutassam meg?
Mi az? Nem mondtam semmit.
Mi van?
Kerüli a szemkontaktust. Titkol valamit.
Rajta, beszélj!
Még most is bosszant a dolog,
de azt hiszem, a boltos nő hallott a válásodról.
Összehordott mindenféléket.
Kérdezte, hogy az üzlet-e az oka,
és hogy ezek után felhagysz-e vele.
Az a nő mindenbe beleüti az orrát.
Jaj!
Megmondtam neki, hogy a válás nem Jeong-suk hibája.
Hogy túl van rajta, az üzlet pedig virágzik.
Elmondtam neki,
hogy tegnap este bemutatód volt egy régi iskolatársadnál.
Értem.
Ez egy kisváros. Az emberek pletykálnak.
- Ez elkerülhetetlen. - Igen.
Ne is foglalkozz vele!
Úgy van. Nem számít.
Ilyenkor a legjobb, ha koncentrálsz, és jól megmutatod nekik.
Yeong-bok, elmész arra a bemutatóra Jeong-sukkal?
Holnap délután kettőkor lesz. Ráérsz?
Kettőkor? Persze.
Ez nevetséges.
Hogy történhet ilyesmi az éjszaka közepén egy ilyen csendes kisvárosban?
Nahát! Egek!
Jól ment a kihallgatás?
Tagadja a vádakat.
Várjatok, a pokolba is!
Kapitány, gyerekkorom óta ismer engem. Sosem tennék ilyet.
Dühítő ez az egész.
Rohadtul dühítő.
Egek!
Kim nyomozó, egyébként hogy sikerült tetten érnie?
Kit érdekel? A lényeg, hogy rács mögé került.
Nem is sejtettem, mi történt,
így nem értettem, hol marad már, mikor megígérte, hogy átjön.
Már majdnem megsértődtem.
Bocsánat. Pótolom a látogatást.
Rendben. Ha lezártuk ezt az ügyet, újra meghívom.
Mikor érkezik az áldozat?
A bűncselekmény jellege miatt az áldozatnak nyugalom kell.
Elszeparáljuk a feleket. Írásban tesz vallomást.
A rohadék ártatlannak fogja vallani magát.
A szembesítés felgyorsítaná a nyomozást.
Majd én elintézek mindent.
Értem. A magasságos szupersztár majd maga elintéz mindent.
Mit műveltél?
Épp csak meglegyintettem.
Hogy?
Ez nem vér?
Vér? Miért vérzik?
Na ne!
Megsérült a helyszínen?
Igen, ez történhetett, hisz összeverekedtek.
Micsoda gazember! Nem kéne orvoshoz mennie?
Semmiség. Munka után majd megnézetem.
Látod? Nem én voltam.
- Nem tűnik semmiségnek. - Komoly harc lehetett.
Igen, ez jó lesz.
Vedd fel!
Halló?
Itt Kim Do-hyeon nyomozó.
- Nyomozó! - Felvenném ma az írásbeli vallomását.
Odaadom hozzá a szükséges dokumentumokat, és elmondom, mi a teendő. Ráér délután?
Dolgoznom kell.
Máris újra dolgozik?
Ki kéne vennie pár napot.
Muszáj dolgoznom. A családom megélhetése múlik rajta.
Tudja…
Szeretnék kérdezni valamit.
Ami tegnap történt…
Ugye senki sem fogja megtudni?
Hogyan?
Az emberek máris azt hiszik, hogy a vállalkozásom
bajt hozott a városra, így félek egy kicsit.
Bizalmasan kezeljük az ügyet.
Köszönöm.
Kettőkor kezdjük a bemutatót, és délután öt körül végzünk.
Ott leszek, ahol a múltkor találkoztunk.
Rendben. Akkor ott, holnap ötkor.
Han Jeong-suk ügyét kezeljük bizalmasan!
Értettem.
Hol van Na nyomozó?
A motorlopás lehetséges szemtanúival beszél,
utána hazamegy.
Ő vajon nem fogja…
Eltaláltam az érzékeny pontját. Összegörnyedt.
Erre megint megrúgtam, és egy repülő rúgással fejeztem be.
- Egek! - Nahát!
- Majd jött az 540 fokos pörgés. - Jesszusom!
Micsoda férfi!
- Bizony. - Igen.
Miután kiütöttem,
odaléptem a nőhöz, hogy felsegítsem.
Erre az a rohadék mögém lépett.
- Egy ásóval! - Na ne!
Egy nagy, kemény ásóval, és lesújtott a hátamra.
És akkor mi történt?
Olyan volt…
- Úgy éreztem, eltört a hátam. - Érthető.
De tudtam, hogy nem ájulhatok el.
Igaz.
Úgyhogy egyből megfordultam,
és megragadtam az ásót.
És? Elhajlította az ásót?
Maga elképesztő!
Akciófilmbe illő jelenet volt a virágültetvény raktárában.
- Egek! - De menő!
- Maga lenyűgöző. - Az.
Ez nem Jeong-sukkal esett meg?
- Hisz ő árul felnőtteknek szánt holmit. - Hogy?
- Azt mondta, tegnap északra ment. - Igen.
Arra van Gyeong-sik virágültetvénye is.
- Tényleg. - Jeong-suk tehát hozzá ment.
Minden részlet stimmel.
Hogy tudja ilyen jól összerakni a nyomokat?
Álljon be nyomozónak helyettem!
- Ezek szerint Jeong-suk volt az áldozat? - Igen?
Ezt egy szóval sem mondtam.
Egy rendőr nem beszélhet a folyamatban lévő nyomozásról.
Ne terjesszenek mindenféle híreket, jó?
Jaj, de fáj a hátam!
Ő volt az.
- Száz százalék. - Ezer.
- Jeong-suk az áldozat. - Úgy van.
- Kicsit ízlik. - Kicsit?
- Jeong-suk, egy szóra! - Jeong-suk, itthon van?
Mit keresnek itt ilyenkor?
- Mi… - Gyeong-sik.
Mit keresett egy egyedülálló férfi házában?
- Hogy? - Anya!
Itt vagyok. Megbeszélhetnénk ezt később?
Tudtam, hogy valami nem stimmel magával, amikor elkezdte azokat a holmikat árulni.
Gyeong-sik úgy érzi, igazságtalanul vádolják.
Azt mondja, maga kikezdett vele.
Itt a fiam. Kérem, menjenek el!
- Hová készül? - Hékás!
Még nem fejeztem be. Milyen modor ez?
Ha annyira szereti a fiát, viselkedhetne!
- Elég! Menjenek innen! - Nahát!
Mit képzel magáról, hogy kiabálhat velünk?
Úgy van.
Anya!
- Semmi baj. - Mihez kezd ezek után itt?
Hogy lehet ilyen erkölcstelen, ilyen képmutató?
Hogy tehet ilyet egy anya?
- Viselkedjen! - Itt nincs maradása.
Ez egy kisváros, világos?
HAJBŰBÁJ FODRÁSZAT
Mi?
Ő lenne az ingatlanos nő fia?
Nem hasonlít az anyjára.
- Menjünk be! - Oda? De anya!
A New York fodrászat sokkal jobb.
- Igen? - Az én hajam is ott vágták.
- Tényleg? - Igen.
Akkor mindenképp a Hajbűbájba megyünk.
Minek nekem fodrászhoz mennem?
A nénikénk is jön?
Igen.
Az egész család itt lesz. A nagyi is.
- Mi? Nagymama is jön? - Te nem is tudtad?
Ma lesz nagyi szülinapi vacsorája.
Nekem miért nem szóltál?
Nem kell tudnod róla.
Azt fogom mondani neki,
hogy este sokáig tanulsz a gyógyszerészeti suli felvételijére.
Tehát nem mehetek el?
- Nagyi szülinapja van! - Minek jönnél?
A rokonaid mind jó iskolákba jártak, műveltek és okosak,
te meg hülyeséget beszélnél.
Kegyetlen vagy, anya.
- Ő… - Hallgass!
Igyekezz, vár a munka! Te meg gyere!
Ju-ri!
- Lecsukták? - Persze.
- Ezt nem hiszem el. - Ki gondolta volna?
- Olyan kedves férfinak tűnt. - Igen.
- Egek! - Itt van mindenki.
- Hallottad a hírt? - Mit?
Gyeong-sik ügyét.
Kész botrány.
Jeong-suknak nem könnyű mostanság.
Jaj, ne!
- De ne add tovább! - Ez igaz?
Jeong-suk!
- Jöjjön ide! - Hé!
Jöjjön!
Mi történt? Elment?
Ki…
Ja, maga biztos a termékbemutatós hölgy.
Igazam van? Jöjjön be! A feleségem épp a konyhában van.
Nos, én…
Mi az?
Mi a baj?
A nejem várja. Hé!
- Nem ő volt az a házaló? - Azt hiszem, de…
Én vagyok, Kim Do-hyeon nyomozó.
Nyomozó!
Jól van?
Igen, jól.
Ahogy már mondtam,
szabadságot kéne kivennie.
Hazaviszem.
Nem.
Túl sokat terheltem már a kolléganőimet a problémáimmal.
Nem akarok több nevetséges pletykát.
Talán nem a menekülés és a tagadás a megoldás.
Még ha nehéz is,
nem kéne szembenéznie és megbirkóznia a dolgokkal?
Az a Han Jeong-suk, akit én ismerek, ezt tenné.
És pontosan mivel kéne szembenéznem
és megbirkóznom?
Ezt inkább bízza rám!
- Köszönöm, hogy beugrottál, Geum-hui. - Semmiség.
Nem vall Jeong-sukra, hogy csak így lemond egy bemutatót.
- Történt vele valami? - Biztosan.
Szerintem beteg. Be is ugrok hozzá.
- Tegnap sem volt formában. Aggódom érte. - Én is.
Jó estét!
Programjuk volt?
Munkából tartunk hazafelé.
Ilyenkor?
Jeong-suk esete felbolygatta a várost.
Miről beszél?
Megköszöntem neki egyáltalán?
Szét vagyok esve.
Jeong-suk!
Jön.
Geum-hui! Yeong-bok!
Szegénykém!
Mi a baj, Yeong-bok? Történt valami?
Tudjuk, mi történt veled.
Miért nem mondtad el?
Honnan tudjátok?
A videókölcsönzős nő mondta.
A városban minden nő erről beszél.
- Értem. - Az én hibám.
Veled kellett volna mennem aznap.
Tegnap is észrevehettem volna, hogy valami baj van.
Úgy sajnálom, Jeong-suk.
Ugyan! Én tartozom bocsánatkéréssel.
Lemondtam a mai bemutatót.
Én vagyok a hibás. Az előléptetés iránti vágy elvakított.
Mit képzelsz? Az a rohadék a hibás.
Úgy van.
A városban a nők szörnyen gonoszak.
Hogy lehetnek ilyen szégyentelenek?
Hogy érted?
Gyeong-sik anyja
azt akarja, hogy álljanak a fia mellé.
A boltos, a hentes és a háztartási bolt vezetője
holnap vallomást tesznek a rendőrségen.
Most nyugodj meg és pihenj!
Igen.
Ju-ri ma késő estig dolgozik,
de holnap vele is beszélünk, és elrendezzük ezt a dolgot.
„Elrendezzük a dolgot”?
Hogy vádolhatják az ártatlan áldozatot? Ez botrányos!
De holnap majd megtanulják.
Nyugi, nem töltöm ki rajtuk a dühömet, csak…
Hogy is mondtad, Geum-hui?
- Igazságot szolgáltatunk. - Igen.
Csak igazságot szolgáltatunk.
A szalon és az üzlet együtt… Kimerítő, ha az embernek két munkája van.
JINHYANG BÁR
Vajon már késő van felhívni a lányokat?
- Üdv! - Nahát, rég láttam!
Igen.
Munkából jön, Ju-ri?
Igen. Az üzlettársam vigyáz ma Dong-ura,
így van egy szabad estém.
Csigát és szodzsut kérek.
- Máris. - Jó.
- Egy asztalt négy főre! - Hogyne, máris.
Egy kis türelmet.
Máris.
Úgy látom, ismeri az urat.
Átülne az ő asztalához?
Amint látja, nincs elég helyünk.
Sajnálom.
Hát jó.
Jól van. Üljön le!
Jó estét!
Itt foglaljanak helyet!
Mit parancsolnak?
Ez elég kínos.
Sajnálom.
Mit?
Hogy félreértettem önt,
aztán meg megsértődtem.
Hogy érti ezt?
Azt mondta,
hogy hasonlítok Shim Shinre.
Azt hittem, tetszem magának.
- Nevetséges, igaz? - Nos…
Nekem nem szoktak bókolni.
Anyám sosem mondta, hogy jóképű vagyok.
Ezért a szavai…
eléggé feldúltak.
Semmi baj. Csak fecsegtem összevissza.
Sajnálom.
Így akkor kvittek vagyunk.
Kvittek vagyunk.
- Hé! - Mi van?
Hagyd abba az ivást!
Te nem tettél semmi rosszat, érted?
De igen.
Ha okosabb vagyok,
ha keményebben tanulok…
Ha egy kicsit sikeresebb lennék,
akkor láthatnám a nagymamámat.
A nagyit!
A nagyit…
Ha annyira hiányzik, menj oda!
Gyere!
Mi?
Igyekezz!
- Nyomás! - De hová megyünk?
Mozogj már!
Várj!
Uramisten!
Köszönöm a vacsorát, Yeong-ja.
- Bár gyakrabban jönnél! - Köszönöm.
- Gyere többször! - Jól van.
- Komolyan. - Jó utat hazafelé!
Ő a nagymamád?
Sokat öregedett.
Kérlek, nagyi, élj még sokáig!
Sikeres akarok lenni, hogy büszke lehess rám, az unokádra.
De félek, túl sokáig fog tartani.
- Jó utat! - Igen.
Szia!
Majd hívlak.
Nagyi…
Ne sírj!
Fújd ki az orrod!
Jól van!
Semmi baj.
Hadd nézzelek!
Miért sírsz? Istenem!
Hogy…
Sajnálom.
Nagyon berúgtam. Hirtelen olyan szépnek tűntél.
Józanul nem találsz szépnek?
Te mindig szép vagy.
Lehetett volna óvatosabb.
Miért hagyott ekkora foltot?
Ez volt az első csókja?
Akkor érthető az izgatottsága.
HAJBŰBÁJ FODRÁSZAT
Az kizárt. Túl idős ahhoz, hogy ez legyen az első.
Mit műveltél, Ju-ri?
Kár volt ennyit innod.
Mi… Nahát, sziasztok!
Mit kerestek itt?
Beszélnünk kell.
Hol van Dong-u?
Jeong-suknál.
Hogyan?
Jeong-suknak pihenés kell.
Miért? Talán beteg?
Aggasztja valami?
Dehogy. Egyetek koreai dinnyét!
Tessék.
Bár mindennap itthon maradnál!
Olyan kis buta vagy!
A játékok pénzbe kerülnek.
Az anyukáknak muszáj dolgozni, hogy megkapjuk, amit akarunk.
Gondolkodj távlatokban!
Én akkor is szeretem, ha anya itthon van.
Nem megyünk ki játszani?
- Nem akarok. - Yeong-min miatt?
Tudod, anya, van egy srác, aki folyton kötözködik velünk.
Nem vagyok gyáva, de ez a fiú ilyen nagy.
Jobb Yeong-mint elkerülni.
Miért kéne kerülnünk?
Miért azok bujkáljanak, akik nem tettek semmi rosszat?
Ez nem igazságtalan?
Szembe kell néznünk vele, még ha meg is sérülünk.
Csak így várhat fényes jövő a Föld nevű bolygóra.
Megnézted tegnap a Flashmant?
Igen.
Ezt mondta Egyes Számú az Ötös Számúnak.
Flashmannek mindig igaza van.
Nincs jövője a gyáváknak, akik mindig menekülnek és elbújnak.
Nézzünk szembe vele!
- Jó. Menjünk! - Menjünk!
- Majd jövünk. - Viszontlátásra!
Vigyázzatok magatokra!
SZUPERNOVA FLASHMAN
Még ha nehéz is,
nem kéne szembenéznie és megbirkóznia a dolgokkal?
Az a Han Jeong-suk, akit én ismerek, ezt tenné.
Hogy vádolhatják az ártatlan áldozatot? Ez botrányos!
MINDIG HARCOLJ AZ IGAZSÁGÉRT!
Ez tényleg használ?
Fiatalkoromban sok balhéban benne voltam.
A lényeg az ellenfél küzdőszellemének megtörése,
amihez határozott megjelenés kell.
Igaz.
Legyen szó testi vagy lelki küzdelemről, legyőzünk bárkit!
Úgy van.
Én is jövök.
Jeong-suk?
Te is jössz?
Igen.
Ez az én ügyem.
GEUMJEI RENDŐRSÉG
Jöjjön!
Ez biztos?
Persze. Igaz, lányok?
Úgy van. Sok gondja volt.
De nincs nála rendesebb ember.
Nem szeretnénk, hogy bármi baja essen.
Han Jeong-suk!
Mit keresnek itt?
Kik ezek a nők?
- Helyi lakosok vagyunk. - Vallomást akarunk tenni.
Beszéltünk Jeong-sukkal telefonon aznap este.
Elmondunk mindent, amire emlékszünk.
Így van. Ne adjanak azoknak a nőknek a szavára!
Biztos csupa nevetséges és abszurd dolgot hordtak össze.
Gondolják?
De mind Jeong-suk mellett tanúskodtak.
Mi?
Ezt komolyan mondja?
Igen, így van.
Elmondták nekünk, amit Kim úr neje mesélt a férje furcsaságairól,
és azt is, hogy Kim úr nősnek mondta magát,
még azután is, hogy a neje elhagyta.
Ezt vallották.
De miért?
Mindig azt mondták, hogy csak bajt okozunk a városban.
Elmondtak minket mindenféle cédának.
Hogy mi? Dehogy!
A holmi, amit árulnak, valóban erkölcstelen.
De Jeong-suk nem tett semmi rosszat.
Így van.
Jeong-suk kedvéért még vásároltunk is maguktól.
Tudjuk, hogy ő egy erényes és szorgalmas asszony.
Miért akarna kikezdeni egy olyan tetűvel, mint Gyeong-sik?
Hiszen még szépségkirálynő is volt fiatalon.
Na ne már!
- Mi? - Hogy a…
Ő az a rohadék.
Bolondot csinál mindenkiből.
Ez nem igaz, te szemét!
Ha Jeong-suknak pénz kellett volna, tőlünk kér kölcsön.
Minek ment volna magához?
- Kitervelt mindent. - Tessék?
Nem akart ő eladni semmit! Kártérítést akart kicsikarni.
- Hogy meri… - Egek!
Azokkal a ledér ruhákkal próbált elcsábítani.
Nemet kellett volna mondanom.
- Kim Gyeong-sik! - Szemétláda!
Most véged van!
- Disznó! - Ne!
- Mit röhögsz, disznó? - Yeong-bok!
Csendet, hölgyeim!
Ez itt a rendőrőrs, nem egy játszótér.
Hogy maradhatnék csöndben,
ha ez itt közben hazudozik összevissza?
Mi?
- Jó isten! - Jöjjenek!
- Ide! - Kérem!
- Nyugalom! - Ne!
Elég!
Mi az?
Mondani akarsz valamit?
Fogja be a száját!
Mi van?
Mit suttogtál?
Ilyen nő ez.
Aznap is zavaros volt a szeme, és suttogott mindenféléket.
Fogja be a száját, perverz disznó!
Istenem! Most mi lesz? Nem kellett volna megütnöm.
Én nem láttam semmit.
Hogyan?
És szerintem a helyiségben senki más sem.
Bocsásson meg!
Meg is sérült miattam aznap…
én pedig meg sem köszöntem rendesen,
sőt, letorkoltam, amikor aggódott értem.
Semmi baj. Megbántam, amit mondtam.
Elvakított a saját dühöm,
ami szerencsére az imént elpárolgott.
Jeong-suk!
Kiengedték.
Sokan várnak önre. Jobb, ha megy.
A történtek után vigyázzon magára!
Miért kapom a tofut?
Azt fogják hinni, hogy a börtönből szabadult.
Végül is a rendőrségen járt, egye csak meg!
Igen, edd meg!
A fehér tofu a sötét problémák ellenszere.
Az ember megeszi és kijön belőle.
Igen.
Azért ma meglepődtem.
Miért?
Azt hittem, haragszol Jeong-sukra.
Hogy én? Dehogy!
Persze, az ember kiáll a családja mellett,
így nem volt választásom, mint a férjem pártját fogni,
de mindig is úgy éreztem, hogy az adósa vagyok.
Ma törlesztettem ezt az adósságot.
De ezt hagyjuk is! Edd a tofut!
Így ni.
Technikailag mind voltunk a rendőrségen, nekünk is jár a tofu.
Így van. Adj mindenkinek egyet!
Én fizetek.
- Nahát! - Egek!
- De jó! - Mennyi az összesen?
Akkor talán már ihatnánk is valamit, nem?
Persze.
Ez jó ötlet.
Egy, kettő, három, négy, öt és hat…
- Máris jövök. - Én csak hármunkra gondoltam.
Geum-hui, te vagy a legjobb.
Köszönjük.
Most már sokkal jobb.
Jeong-suk nagyon durva volt, nem?
Nem is pofont adott neki, hanem rendesen kupán vágta.
És hogy milyen jól káromkodott!
- Igen. - „Fogd be a pofád!”
- Igen. - Tényleg?
Nem is mondtam, hogy „pofád”.
Vagy igen?
Nagyon jó érzés volt.
Egyetértek.
Szerintem én sosem lennék képes más előtt ilyet mondani.
Én sem. Hogy lehetsz ilyen bátor, Jeong-suk?
Erre készültél?
Megihletett valaki.
Hogyan?
És kicsoda?
Flashman.
Mi?
- Tessék? - És…
volt még valaki.
ELKÖVETŐ: KIM GYEONG-SIK
HAN JEONG-SUK
Fogja be a száját, perverz disznó!
Kim Do-hyeon nyomozó, geumjei rendőrség.
Nyomozó! Én vagyok, Han Jeong-suk.
Üdv!
Valami baj van?
Semmi baj.
Ráér holnap?
Holnap?
Igen.
GEUMJEI RENDŐRSÉG
Ez meg mi?
- Egész éjjel dolgozott? - Igen.
A Kim Gyeong-sik ügyben a jelentés az asztalán van.
Nahát, ez aztán a tempó!
Magának hála, nem kerülök kínos helyzetbe.
Ez gyanús.
Mire gondolsz?
Vállalta, hogy elmegy Jeong-sukhoz felvenni a vallomását,
és egész éjjel írta a jelentést.
Valamit akar attól a nőtől.
Valami gyanús itt nekem.
Szerintem…
kedvezményt akar a férfiaknak való termékek árából.
Mi?
Ezek a holmik nagyon drágák.
Egy péniszgyűrű 10 000 von,
egy ízesített óvszer 3000 darabonként.
De egy kis üveg masszázsolaj is tízezerbe kerül.
Áruld már el, honnan tudsz ilyen részleteket?
Mintha te is áhítoznál ilyesmire.
Mi? Nekem nincs szükségem ilyenekre!
Akkor ne zagyválj itt összevissza, hanem koncentrálj Du-seokra!
Ma engedték ki a börtönből.
Úgy sejtem, hogy lesz vele bajunk bőven.
Ember, nézz a lábad elé!
De jó újra itthon!
Rég jártam már itt.
EOM DAE-GEUN, LEE JU-RI
Hatvankét százalék?
Kevésbé illünk össze, mint hittem.
De kit érdekel?
Majd pótoljuk a hiányzó 38 százalékot.
Harmincnyolc százalék.
- Mit csinálsz? - A frászt hozta rám!
Megijesztett, Choi úr.
Megijesztettelek? Jaj, úgy sajnálom!
Egy tonna gyógyszer vár kipakolásra.
- Én… - Bocs, hogy megzavarom az unalmadat.
- Én… - Igen?
- Én… - Úgy sajnálom,
hogy azt se tudom, hova kapjak!
- Már épp indultam. - Nocsak!
Megjött az úr hangja?
Ez a fiú a sírba tesz engem.
- Üdv! - Jó napot!
Már pár napja émelygek. Rossz a gyomrom.
Adja a kezét!
- Tessék. - A másikat.
Jó.
Ez fáj?
Nem érzek semmit.
Ez rendben lévőnek tűnik, nem kemény.
Talán rosszat evett?
Fehér tofut ettem tegnap este másokkal együtt,
de ők mind jól vannak,
úgyhogy biztos nem gyomorrontás.
Adjon valamit az emésztésemre!
Jól van.
Mondja, nem lehet…
Igen?
Nem lehet, hogy állapotos?
Hogy én? Nemrég szültem.
Még szoptatok.
Csak mítosz, hogy a szoptatás megvéd a teherbe eséstől.
Nem ártana letesztelni.
Ugyan, négy gyerekem van!
Tudnám, ha terhes lennék. Csak adjon valamit a gyomromra!
Rendben.
A pokolba!
Halló?
Du-seok vagyok.
Tehát élsz.
Nem értettem, miért nem látogattál meg egyszer sem.
Sajnálom.
Nem értem rá. Lefoglaltak a gyerekek.
Megértelek.
Most viszont találkozhatnánk.
Hol laksz?
Csak nem abban a kis garzonban még mindig?
Gyakorlati kérdésekben nem vagy egy lángész.
Figyelj!
Lesz egy munka.
Benne vagy?
- Tessék? - Tudom, hogy kiszálltál,
de itt nincs kockázat.
Négy gyereked van.
Ideje lenne nagyobb lakásba költöznöd.
Ezt meg se hallottam.
Talán hihetetlennek tűnik,
de én boldog vagyok így.
Ilyen őrültségekkel ne is zaklass soha többet!
Kissé kínos, hogy így lerázol.
Sose mondd, hogy soha!
Senki sem élvezetből lop.
A szükség viszi rá az embert.
- Megjöttél? - Igen.
- Vettél gyógyszert a gyomrodra? - Igen.
- Csinálok neked egy kis zabkását. - Jó.
Nyomozó!
- Megelőzött. - Igen. Foglaljon helyet!
Gondolkodott az ajánlatomon?
Igen.
És nemet kell rá mondanom.
Hálás vagyok, hogy segíteni akar
megtalálni a szüleimet.
De ennek a problémának a megoldása
rám vár.
Azt érezhette, amit most én…
amikor letolt, mert elfojtottam a gondjaimat,
és nem kértem segítséget.
Nos, ez…
Nem olyan bonyolult ez.
Miért nem kezdünk neki?
Ha nem tudok hasznára lenni, nyugodtan küldjön haza!
Jöjjön be!
Csak aludni járok haza, így elég üres a ház.
Értem.
- A pincében van az anyag. Gyújtok lámpát. - Rendben.
- Most már lejöhet. - Jövök.
Jól van.
Óvatosan!
Hű!
Sok anyagot összeszedett már.
Igen.
Szerintem elég valószínű, hogy a nő,
aki beadott az árvaházba, geumjei volt.
De nem biztos, hogy még mindig itt él.
Tehát ezen nők egyike talán az édesanyja?
Nem tudom.
Nem tudom, hogy az anyám volt-e, vagy csak véletlenül rám talált.
De leszűkítettem a kört, hogy beszélhessek mindenkivel.
És van egy új nyom.
Egy nyom?
BABÁK TŰNNEK EL A TŰZBEN
GYEREKRABLÁS GYÚJTOGATÁS UTÁN?
Nem is tudtam, hogy ilyesmi megesett itt.
Tehát valaki házakat gyújtott fel, majd a káosz közepette babákat rabolt el.
Így van.
Sokszor szegény családok gyermekei voltak a célpontok.
De hogy történhetett ez meg ennyi gyerekkel?
Az eseteket különálló eltűnési ügyként kezelték.
Későn jöttek rá, hogy sorozatos gyerekrablásokról van szó.
Ekkor vonták be a nyilvánosságot.
Ha kezdettől így jártak volna el, kevesebb áldozat lett volna.
De miért gondolja,
hogy ön is érintett ezekben a bűncselekményekben?
Istenem!
Ez az égési seb már rajtam volt, amikor az árvaházba kerültem.
A nő, aki otthagyott, azt állította, hogy egyedül talált rám,
miután tűz volt a városban.
És…
Van egy visszatérő álmom.
Nem tudom, mióta, de ugyanazt a rémálmot látom.
Már nem is emlékszem
az utolsó nyugodt éjszakámra.
Akkor hát
nézzünk át mindent alaposan!
Jó.
A legelején kell kezdenünk, és más irányba kell gondolkodnunk.
Így viszont biztosan szüksége lesz
a segítségemre.
Én sokat találkozom a városban lakó nőkkel.
Megkérdezem őket.
Nekem talán jobban megnyílnak, mint önnek.
Sajnálom, de mennem kell. Elszaladt az idő.
Segíthettem volna összepakolni.
Semmi gond.
Hazakísérem.
Nem kell. Itt a buszmegálló.
Menjen csak vissza!
TALÁN GYÚJTOGATÁS UTÁNI GYEREKRABLÁS ÁLDOZATA
HA ÁLDOZAT, A SZÜLEI TALÁN KERESIK ŐT
Talán keresnek?
Nézd, ott van anya!
Anya!
Nahát!
Amikor megvettem a jégkrémet, engem szerettél a legjobban,
de azonnal ejtesz, amint meglátod anyádat.
De megértelek. Minden gyerek az anyját szereti a legjobban.
Így van. Az anya a legfontosabb a világon.
Minden rendben ment?
- Mit csináltok? - Nos…
Jaj, a noteszom!
Mi?
Miért van nyitva az ajtó?
Nyomozó!
Nyomozó…
Nem tudom, mióta, de ugyanazt a rémálmot látom.
Már nem is emlékszem
az utolsó nyugodt éjszakámra.
Talán…
Nyomozó!
Jól van?
Rosszat álmodott?
ERÉNYES NŐ
Valamivel meg kell fognunk őket.
Adhatnánk mozijegyet ajándékba azoknak, akik eljönnek a bemutatókra.
Jeong-suk, te tényleg nagyon akarod a területi vezetői állást.
Miért álltál össze azzal a szeméttel, miért tettél olyasmit,
ami egy életre megbélyegzett?
Több mint 30 év telt el azóta.
Még ha el is kapná a tettest, a bűncselekmény már elévült.
Úgy teszünk, mintha egy pár lennénk.
Házasodni készülő párként megyünk oda,
a bizalmába férkőzünk,
és a lehető legfesztelenebbül kikérdezzük.
Tudja, amikor önnel vagyok…
minden olyan zavaros lesz.
Ezt meg kell tennem.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória