ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Хто сказав?
Мама мені сказала.
Чон-Сук, твій батько завів собі коханку,
а вас з матірʼю вигнав.
Нас не виганяли!
Квон Сон-Су! Ти що робиш?
Не смійте глузувати з Чон-Сук.
А то три зуби одним ударом вибʼю!
Ходімо.
Мене влаштовував смуток, якого я не мусила пояснювати.
Сон-Су завжди був нервовий,
але до мене ставився лагідно, і мені це подобалося.
Мені здавалося,
що я зможу сміхом прогнати всі труднощі, якщо ми будемо разом.
У ті часи
щаслива я була тільки тоді…
З днем народження, Мін-Хо
-…коли ми були разом. -З днем народження тебе
Я подумати не могла, що все скінчиться отак.
РОЗЛУЧЕННЯ ЗА ВЗАЄМНОЮ ЗГОДОЮ
КВОН СОН-СУ, ХАН ЧОН-СУК
І як відчуття?
Ти в екстазі?
Попри те, що в нас дитина,
ти затято наполягала на розлученні, тому я підписав.
Але ти ще про це пожалкуєш.
Що?
Поки що ти цього не знаєш,
але жити без чоловіка не так легко, як ти думаєш.
Ось чому твоя мати не оформлювала розлучення,
хоч як їй було боляче.
Вона каже, що шкодує про це.
-Що? -Вона шкодує, що не розірвала шлюб.
Я не повторю її помилку.
Гаразд, побачимо, яке в тебе буде прекрасне життя.
Не перешкоджай моїм зустрічам з Мін-Хо.
Я тільки тому віддав тобі опіку над ним.
Але одне я знаю напевно.
Відтепер…
я не озиратимуся.
Мабуть, Чон-Сук зараз дуже сумно.
Чи можемо ми якось її розрадити?
Може, подарунок її втішить.
Може, познайомити її з мужчиною?
Кажуть, рани від колишнього кохання добре загоює нове.
Вона розлучилася сьогодні вранці.
Думаєш, буде рада,
якщо ми познайомимо її з мужиком?
Хіба це не те саме, що годувати мʼясом людину з розладом шлунка?
-Я просто так сказала. -Ясно.
У цій ситуації ніякий подарунок її не розрадить.
Допоможе тільки час.
Їй зараз потрібні приємні враження, смачна їжа й відпочинок.
Ти права.
Добре було б їй кудись поїхати, щоб розвіятися.
Я не думаю, що вона зможе.
Маємо їй допомагати, щоб хоч від роботи не було стресу.
Добре. Працюймо більше, щоб полегшити тягар для Чон-Сук.
-Добре. -Так.
Стоп. А хіба директорка не хотіла про щось сьогодні поговорити?
Точно. Ми ж для цього й зустрілися.
Мабуть, запізнюємося.
Ми збиралися потім посвятити Чон-Сук у деталі.
-Ходімо вже. -Запізнюємося.
-Дякуємо за каву. -Бувайте.
Якось тривожно.
ЖІНОЧА БІЛИЗНА «ФАНТАЗІЯ» ПЕРШИЙ КРОК ДЛЯ ВПЕВНЕНИХ ЖІНОК
Ви прийшли.
Чон-Сук, а коли ти прийшла? Ми думали, ти пригнічена.
Серйозно.
-Ми б тобі потім усе розказали. -Точно.
Мені треба заробляти гроші. Я й так багато часу згаяла.
Усі на місці?
Дівчата, я вас покликала, щоб попросити про послугу.
У мене на завтра заплановано продаж, але виникли справи.
Хотіла спитати, чи не поїдете ви замість мене.
А якщо поїдемо, то як потім розподілити прибуток?
Авжеж, усе зароблене дістанеться тим, хто заробив.
А де це буде?
На острові в Кьонсан-То, називається Кєшім-То.
Туди їхати чотири години.
Так. Ніч доведеться провести в дорозі.
-Прошу вибачення. -Авжеж.
Нічна поїздка — це трохи несподівано.
Усе одно я думаю,
що було б непогано поїхати.
Шанси продати товар випадають нечасто.
Нам треба просто поїхати й продати, тому я думаю, що це цінна можливість.
Це правда, Йон-Пок. Їдьмо разом.
Попрацюємо й розвіємося, наче поїхали в подорож.
Зможемо відновити сили.
Зрозуміло. Добре тоді.
Не знаю, що про це думати,
але залишу дітей з безробітним чоловіком.
Рада це чути.
Їдьмо на Кєшім-То!
Ми їдемо на острів!
БІБЛІОТЕКА КИМДЖЕ
Острів?
Так. Завтра я їду на острів Кєшім-То продавати товари.
Я там ще не була, тому хочу більше про нього дізнатися.
А що вас сюди привело?
Потрібно було перевірити один матеріал.
До речі,
прийдете завтра до мене додому?
Що?
Ви казали, що шукаєте щось у містечку.
Моя мама тут живе вже 30 років.
Може, вона вам чимось допоможе.
А, ви про це.
Вона хотіла вам віддячити за те, що знайшли Мін-Хо.
Не соромтеся, заходьте.
До побачення.
КЄШІМ-ТО
АПТЕКА «ВОНБОН»
О, здрастуйте.
І тобі добрий день.
Здається, ви кудись зібралися.
А я хотів зайти в перукарню постригтися.
Зрозуміла.
Але я їду в село продавати товар.
Повернуся завтра по обіді. Зможеш завтра прийти?
Авжеж, зможу.
-Тоді обовʼязково приходь завтра! -Добре.
Сьогодні вона схожа на Кім Ван-Сон.
Якщо позамітав, то заходь уже.
Пане Чхве.
Якби Кім Ван-Сон і Шім Шін зустрічалися, вони були б парою століття, правда?
Кім Ван-Сон і Шім Шін зустрічаються?
Ще ні.
Але скоро будуть.
Це було в новинах шоубізнесу?
Тільки не Кім Ван-Сон!
Слухай, хіба Кім Ван-Сон не гарніша за Пак Нам-Чон?
КВИТКОВА КАСА
Дівчата!
-Ось і ти. -Вона прийшла.
Яка ти гарненька.
А це що?
-На пляжі без музики — ніяк. -Ясно.
-Де сяють зорі -Де сяють зорі
-Ходімо на пляж -Ходімо на пляж
-Де молодість бʼє ключем -Вибачте. Йон-Пок.
-Чу-Рі. -Що?
Я розумію вашу радість, але не забувайте про важливе.
-Точно. -Точно.
У нас є робота,
але насамперед це нагода
відновити сили Чон-Сук після великих змін.
Так.
Тому хочу попросити вас про послугу.
Щоб у Чон-Сук не виникало депресивних думок,
взагалі не згадуйте про шлюб.
Зокрема, не говоріть про чоловіків.
Я розумію.
Я взагалі без чоловіка, тому не турбуйтеся.
-Справді. -Так.
Он вона йде.
-Привіт! -Іди.
-Чон-Сук! -Даруйте за спізнення.
-Вибачте. -Ми самі щойно прийшли.
-Ясно. -Ходімо. Я понесу твою сумку?
Не треба.
Яка гарна блузочка.
Ти теж гарна. Ходімо вже?
Добре.
-Вперед. -Ти сьогодні як лялечка.
Прошу, сідайте.
Добре.
Дякую за напій.
Я чула, ви щось хотіли в мене спитати.
Запитуйте, не соромтеся.
Я чув, що ви понад 30 років прожили в цьому містечку.
Це правда.
Я жила тут ще до народження Чон-Сук,
тому це вже більш як 35 років.
Приблизно 30 років тому
на околицях містечка сталася пожежа, як я чув.
Ви що-небудь про неї памʼятаєте?
Пожежа?
Так, щокілька місяців у будинках людей займалися пожежі.
У ті часи ми жили в хатах під соломʼяною стріхою
і розтоплювали дровами печі.
Тому пожежі були звичним явищем.
Розумію.
Перепрошую.
Алло, слухаю.
Що? Він сильно постраждав?
Чому раніше не подзвонили?
Ясно. Де він?
Не турбуйся. Бережи себе, добре?
Добре.
Боже, повірити не можу.
Щось сталося?
У мого сина є точка на базарі.
Він пошкодив ногу в автомобільній аварії, і його відвезли в лікарню.
Невістка недавно народила,
тому мені треба в лікарню.
Але Мін-Хо я взяти не можу.
Чон-Сук обіцяла приїхати завтра рано-вранці,
тому треба, щоб з ним цю ніч хтось побув.
Але так швидко я нікого не знайду.
Ну…
Пане.
Я…
-Вітаємо. -Добридень.
-Добрий день. -Вітаю.
Ми з фірми «Жіноча білизна "Фантазія"».
Це ви президентка Жіночого клубу?
Так, це вона.
-Ясно. Вітаю. -Вітаю.
Бачиш? Вони приїхали. Сядьмо, послухаймо, а тоді підемо.
Треба поспішати, бо скоро приплив.
Ходімо швидше.
Ворушіться.
-Вибачте. -Але…
Пробачте.
Ми домовлялися про зустріч,
але президентка Жіночого клубу і слухати нічого не хоче.
А тоді
ви можете нас послухати під час робочої перерви.
Ми допоможемо.
-Точно. -Ми добре попрацюємо.
Мені дуже шкода.
-Нічого страшного. -Не турбуйтеся.
Ні.
Чесно, ми не наполягаємо.
Ні, так діла не буде.
Робочий одяг отам, перевдягайтеся.
У цьому ви працювати не зможете.
-Ясно. -Зрозуміло.
-Добре. -Аякже.
-Ми миттю перевдягнемося. -Так.
-Швиденько, перевдягайтеся. -Зараз-зараз.
У тебе мініспідниця.
Трансформація!
Супернова Флешмен! Трансформацію виконано!
Вперед!
Стривай.
Що таке? Живіт болить?
Ні. Я…
Що ти?
Я голодний.
Якщо вам не важко, можете мене погодувати?
Правильно!
Мама казала, що приготувала тісто на млинці з зеленою цибулькою.
Добре. Зараз піду приготую.
А ви грайтеся.
Так! Млинці з зеленою цибулькою!
Трохи підгоріло, бо я вперше готував.
Що?
Воно не трохи підгоріло. Воно майже…
Головне — це смак.
Як цікаво.
Що? Смакує нормально?
Ні.
Зовні воно повністю згоріло, а всередині — сире.
Це дуже цікаво.
Справді.
Безцінна зелена цибулька. Шкода, зіпсували.
А де телефонний довідник?
Отам.
ЦИБУЛЬКА, ЯКУ МІН-ХО З МАМОЮ СІЯЛИ РАЗОМ
А й справді безцінна.
Слухай, правда ж, цей полісмен страшнуватий?
Видно, що його змусили з нами сидіти.
Він трохи страшний,
бо мало говорить і його обличчя нічого не виражає.
От і я так думаю.
А пограємо в конґі?
Яка чудова ідея, друже мій.
А можна й мені з вами пограти в конґі?
Вам?
Так. Але я погано знаю правила, бо граю вперше.
Я спробую, якщо ви мені розкажете як.
У це грають ось як.
-Є рівні, від одного до пʼяти. -Так.
Берете один камінець для першого рівня, два — для другого,
три — для третього і так далі.
Це легко.
Провал!
Ти казав, «Піаніно» — це махлювання.
Твоя черга.
Провал. Соватися на місці — це махлювання.
Правда ж?
Більшість гравців не помічають.
А я помітив.
Зараз.
А ви молодець.
Ви нереально крутий.
Двадцять чотири роки.
Ви знову виграли?
Так.
Сто двадцять років.
-Я вже не хочу грати. -Я теж.
Ходімо пограємо з дітьми в ттакчі.
Добре.
Чому? Мені тут так цікаво.
Ви куди?
Ого, так ти всіх мідій на Кєшім-То переловиш.
Ти так не напружуйся.
Треба швидше наповнити кошик, тоді буде час презентувати товари.
Тут така гарна природа,
що я зовсім не відчуваю втоми.
Це правда. Природа тут чудова.
Така тиша й спокій.
Мені на душі так спокійно.
-Так. -Так.
-Гей! -Аж перелякалася.
Що за дурниці ти мелеш?
Чому ти кажеш, що моя дочка пихата?
Моя дочка, Мін-Йон, знялася в рекламному ролику для марки «Спраглий бегемот».
Ти ба, а в тому ролику хіба не Кім Хе-Су знімалася?
Мі-Йон знялася замість Кім Хе-Су?
Кім Хе-Су?
Ні, вона в костюмі бегемота стояла біля Кім Хе-Су.
Коли тебе показують по телику — це все одно досягнення.
Це просто…
А може, ви їх помирите?
Ні. Коли я пробувала їх угамувати, стало гірше.
Вони часто сваряться?
Син президентки
і Мі-Йон, дочка тієї жінки, були заручені.
Але Мі-Йон переїхала в місто, щоб стати актрисою,
і розірвала заручини.
Вони раніше були близькими подругами.
А тепер — запеклі вороги.
Весь час сваряться.
А президентка могла на зло нам відмовити?
-Це ж вона нас сюди запросила. -Ти тримаєш камінь за пазухою.
Бо Мі-Йон відмовила твоєму синові?
-Дурниця! Та я небесам дякую! -Ще й як тримає камінь.
-Нічого собі. -…розпусна з дитинства.
Побачимо, чи знайде вона хорошого чоловіка!
Що ти сказала?
Думаєш, вона не знайде хорошого?
Як ти смієш таке молоти про мою дочку?
-Лишенько. -Божечку.
Тобі жити набридло?
-Гей! -Відпусти мене!
Пусти!
Пані О! Що мені робити?
О ні. Пані О, що з вами?
-Поможи встати. -О ні.
-Поможи встати. -Боже мій!
-Ой. -Відпусти мене.
Прийми руки. Геть з дороги.
А щоб тобі пірʼя в роті поросло! На, жери!
Що це?
Іди сюди!
Жах, яке холоднюче!
Ви застрягли. Що нам робити?
-Стривай. -Стягти з вас? Раз, два.
Воно мале!
-Холодне! -Йон-Пок!
-Холодне! -Агов!
-Допоможи. -Раз, два, три.
Пані О, знялося.
-Боже. -О ні. Ви в порядку?
-Я не в порядку. -О ні.
Шмаркачко, перестань уже нарешті!
Ти перша почала!
Це ти все почала.
От божевільні баби!
Я здаюся.
Та що з ними таке?
Будь ласка, перестань!
Скільки можна, припини!
Перестань!
Стривайте. Це ж… Ні.
О ні. Що?
-О ні. -Ні!
Навряд чи ми це продамо.
Звісно, не продамо.
Скільки грошей ми втратили?
Чого ви на мене зиркаєте?
Бо це ти винна.
Якби в тебе була совість, ти б віддала їм гроші за товар.
З якого дива?
Самі винні, не треба було в багнюку нести.
Оце так нахабство!
Чу-Рі, заспокойся.
Забудь. Мене вже нудить від Кєшім-То.
Висушимо все, і гайда звідси.
Добре.
-Це вже нормальне. -Добре.
На що витріщилися? Ідіть готувати вечерю.
-Добре. -Зараз.
Ой-ой.
Що? Я думала, ви продаєте тільки дивні штуки.
А ви й косметикою торгуєте?
Он як?
У мене закінчився крем для обличчя.
Це…
-не для обличчя. -Що?
А для чого?
Для піхви.
-Піхви? -Ясно. Піхва.
Піхва?
Вона справді сказала
«піхва»?
На що ти дивишся?
Дивися, куди дивишся!
Коли змащуєте,
цей крем усуває біль від тертя.
Особливо під час менопаузи рівень естрогену падає,
і піхва стає сухою. Ось чому цей крем помагає.
Зрозуміло. То в сухості є своя причина.
Серйозно.
До речі, це справді помагає?
Авжеж.
Якщо вам цікаво, ми можемо детально все пояснити.
Ми підготували матеріал.
Я думаю, було б добре,
якби ви послухали пояснення в комфорті під час вечері.
Правильно.
Їхньому товару гаплик через тебе.
Якщо не відшкодуєш збитки, то хоч вислухай їх!
Як же мене дістало твоє скиглення.
Гаразд.
Ти мене вже задовбала,
тому я їх вислухаю, щоб ти відчепилася.
Давайте.
-Пояснюйте нам усе. -Чудово.
-Добре. -Будь ласка, зачекайте.
Чон-Сук, що ти робиш?
Тон-У.
Нам пора в лазню. Ходімо.
Як я не хочу купатися.
Квоне Мін-Хо, вище носа.
-До завтра. -До завтра.
-Бувайте. -Бувай.
Швидше.
Добре.
Єс.
Слухай, а твої мама й тато справді розлучилися?
Що?
Так.
А тобі не сумно?
Я б весь час плакав.
Батьки сказали, що вони все одно мене люблять,
хоч і не живуть більше разом.
Не вдавай, що ти в нормі.
Це з тобою не все в нормі, так?
Хочеш посваритися, бо програв мені в ттакчі.
Нахаба!
-Так! -Що?
Клич матусю, якщо сердитий.
А я покличу обох своїх батьків.
Отож-бо.
Твоя мама пішла на роботу.
Тобто за тебе ніхто не заступиться.
Я заступлюся.
Полісмен.
Поліція?
Пане, а звідки ви його знаєте?
Я вас раніше не бачив, значить, ви не родич.
А ти сам що?
Цькуєш його, значить, ти не друг.
Я його не цькував.
Ходімо.
Добре.
Правда ж, мама красива?
Так.
Що?
Вона виграла конкурс, бо була найгарнішою жінкою в Кимдже.
Зрозуміло.
Ти, мабуть, пишаєшся.
Я бачу, ти й сам гарний, бо весь у маму.
-Біжи. -Добре.
Лягай.
Я вимкну світло.
А можете ввімкнути оте?
Добре.
Ти теж спиш з нічником.
Так. Мама вмикає лампу й читає мені книжку.
Я не прошу вас читати мені книжку.
Дякую, пане.
Якби ви не прийшли,
була б велика бійка.
-А ти не злякався? -Ні.
Якби була бійка, мама б дізналася.
А справжня причина бійки
могла її засмутити.
Я не хочу, щоб мама знову сумувала.
До речі, про це.
А можна, щоб сьогоднішній випадок був секретом?
Добре, хай буде секрет.
«Колись давно, глибоко в морі,
стояв дуже красивий замок.
Дивовижної краси йому надавали
перли й корали, з яких він був збудований».
-Чон-Сук! -Чон-Сук!
Чому ти гуляєш сама?
Я дивилася на море.
Та ну. Ми теж море любимо.
Милуймося ним разом.
Правильно. А ще кажуть,
що морем не милуються на тверезу голову.
Що?
-Справді є такий вислів? -А що, немає?
Та мені фіолетово. Я хочу напитися до чортиків.
-Ходімо. -Чон-Сук, я тебе врятую.
Ні!
-Смачно. -Дуже добре.
Чон-Сук, ти сьогодні багато пʼєш.
Сьогодні в напоїв приємний смак.
Напевно, тому, що з роботою все склалося і тобі полегшало.
А я сьогодні так засмутилася.
Ми мало не втратили шанс заробити, а наші товари виваляли в болоті.
Яке щастя, що вони змінили ставлення до нас.
-Серйозно. -Ти права.
Щоб відзначити цю подію,
ми теж маємо бути щирі одна з одною
і зіграти в «Правду або дію».
-Я завжди хотіла дещо знати. -І що ж це?
Яким сексом ви мрієте зайнятися?
Розкажіть, що вас заводить.
Ти питаєш нас про секс-фантазії з анкети?
Бінго.
Ми весь час радимо людям бути відвертими,
але насамперед ми самі маємо бути відверті.
Які у вас найпотаємніші бажання?
У мене є одне.
Ану, яке-яке?
-Ану. -Я не можу вам сказати.
-Не можу! -Та ну.
Ну це ж треба.
Нахиліться ближче.
Ви знаєте,
я хочу спробувати в машині.
У машині?
Так.
В автомобілі?
Пані О, наявність машини — це символ багатства.
Таким, як ми, вона й не снилася.
Мабуть, тому мені так хочеться.
Я в кіно бачила,
як пара займається цим у машині.
А що за кіно?
Якщо займатися цим у своїй машині,
наскільки це приємно? Я б дуже хотіла знати.
Швидше.
Роздягайся.
Йон-Пок!
Чому мені так соромно? Цього ж навіть не було ще!
Я ж цим у машині не займалася!
-Йон-Пок! -Ану швиденько розказуй свою фантазію.
Яка в тебе?
-А для мене… -Добре
…місце не має значення.
Це тому, що я соромлюся своєї неосвіченості?
Я хочу переспати з розумним чоловіком
у розумній атмосфері.
-Розумній? -А що це за атмосфера?
Ну…
Хай там як, я хочу, щоб він говорив щось розумне.
Щоб добре говорив англійською. Такий це має бути чоловік.
Зрозуміла.
Можливо, це буде якось так?
Що?
-Милий. -Що?
Скільки ще ти мене цілуватимеш?
У мене такими темпами подразнення буде.
-Чу-Рі. -Що?
«Душа радості — у діянні».
Ти чула про те, що суть радості — у самому процесі?
Є такий вислів?
А хто це сказав?
Шекспір.
Секспір?
Я не знаю, хто це, але імʼя звучить еротично.
Він не Секспір.
Це всесвітньо відомий драматург, Вільям Шекспір.
Та я знаю, хто це.
Я пожартувала. Джок.
Англійською жарт буде «джоук», так вимовляй.
Скажи: «Джоук».
-Джоук. -Джоук.
Виразніше підкреслюй «дж». Джоук.
Джок.
-Джоук. -Джок.
Та ну! Я ж не така дурепа!
Вона така дурепа.
Яка ти злюка.
Та я просто сміюся.
Пані О, тепер ваша черга.
Не викрутитеся. Яка у вас фантазія?
-У мене? -Так.
Про що вона?
Не знаю.
Я трохи думала про те,
щоб зайнятися цим, як актриса в кіно, яке я недавно дивилася.
А що за кіно?
Ну…
Зрозуміло.
Сюди, будь ласка.
КІМНАТА ДЛЯ ДОПИТІВ
У кімнаті для допитів не курять.
А що ви зробите, відкриєте провадження за куріння?
Які у вас стосунки з Кімом Сам-Чхолем?
Кілька разів у мене з ним був статевий акт.
Мені подобалося.
Він не боявся експериментувати.
Я люблю таких чоловіків. Чоловіків, які дарують мені насолоду.
Тоді
чому ви вбили Кіма Сам-Чхоля?
Убила його?
Можливо, він помер від насолоди,
але я його не вбивала.
Брешете!
Усі докази в нас — отут!
Отак перекидати ноги?
-Пані О. -Ні.
Пані О.
Я просто хотіла додати дрібку провокації.
-Чон-Сук. -Так?
А про що ти фантазуєш?
Про що?
Ну, в мене…
фантазії нема.
Та перестань.
-Чон-Сук. -Що з тобою таке?
Мій колишній не любив,
коли жінка командує в спальні.
Тому я звикла погоджуватися на те, що хоче він.
А тепер
я збираюся подумати про те, чого я сама хочу.
Ти не поспішай, добре подумай.
По-твоєму, я серйозно?
Забудь!
Якщо нема своїх ідей, вибери якусь із наших.
-Швиденько. -Отож-бо.
Не все ж тільки нам розказувати.
Номер один — секс в авто.
Номер два — інтелектуальний секс.
Номер три — провокативний секс.
Вона пʼяна.
Що ти вибереш для себе?
Я думаю, що найкращий варіант — це ось що.
Номер три.
Я бачу, що Чон-Сук — фанатка провокативного сексу.
-Фанатка? -Серйозно.
Отож.
Яка ти розпусниця.
То в тебе є бажання гратися чоловіками.
-Чу-Рі. -А це логічно.
З таким обличчям і тілом вона може бути фатальною жінкою.
-Звісно. -Саме так.
Авжеж. Ви праві.
Тепер я хочу стати фатальною жінкою і гратися чоловіками.
-Ти зможеш. -Зможеш. Точно.
-Ти все можеш. -Це правда.
-Роби все що забажаєш! -Так.
-Фатальна жінка! -Фатальна!
Фатальна жінка!
У мене сьогодні чудовий настрій.
Який солодкий напій.
РУСАЛОНЬКА
Так! Ще три роки!
Я сьогодні в ударі.
-Тобі так не здається? -Так.
Я тобі заздрю.
«Піаніно» не можна.
Пані Хан, вітаємо вас.
А чому ви тут?
Річ у тім… Стривайте.
Пане, ви програли.
Програли. Віддайте мені камінці.
Ненароком вийшло. Можете дати мені ще один шанс?
Нізащо.
Ану віддайте.
-Віддайте камінці. -Віддайте камінці.
Прошу. Гарного дня.
Коханий.
Ти повернулася. Це дуже…
Пані О.
-Ви повернулися. -Так.
-Давайте сумку. -Добре.
Слухай.
Чуєш?
Що?
Чому ти так зрадів, побачивши мою жінку?
Вони з колегами щасливо повернулися.
Звісно, я радий її бачити.
Чого всміхаєшся?
Пане Чхве, якщо вам не важко,
можете відпустити мене з роботи раніше?
Мені важко,
тому не кажи таких дурниць.
Все одно він скоро піде з роботи.
-Можеш іти. -Що?
-Іди. -Дякую, пані О.
Стій!
Куди? От малий…
Те-Кин у когось закохався?
Що?
У нього очі закоханої людини.
Очі закоханої людини?
У нього очі людини, якій клепок бракує.
ПЕРУКАРНЯ «ШАРМ»
Ласкаво просимо.
Сідай, зачекай.
Добре.
Ну як вам?
Нічого собі.
Ви обіцяли покращити мій вигляд, бо я схожий на Чоу Юнь-Фата.
А самі зробили з мене Чоу Юнь-Фата!
Скажіть?
Я сказала, що ви його нагадуєте.
Нічого собі.
Клас. Скільки з мене?
-Чотири тисячі вон. -Чотири тисячі.
Одна, дві, три, чотири.
-«Шеші». -«Ше…»
Це «дякую» китайською, так?
Я збирався додому, але тепер піду на каву.
-Дякую. -Прошу. На все добре.
Добре.
Прошу, сідай.
Так.
Яку тобі стрижку зробити?
Ну, я хочу…
Ви мені казали, що я схожий на одну зірку.
Я хочу як у нього.
Точно.
А яка то була зірка?
Що?
Ви сказали, що я дуже на нього схожий.
Не згадаєте, дивлячись на моє обличчя?
-Це співак. -Співак.
-Прізвище — Шім. -Шім.
Знаю!
Шім Су-Пон!
Хоча ні. Це жінка.
На жаль,
я не памʼятаю.
Шім…
-Шім… -Забудьте.
Що це з ним?
Мамо, ти добре поторгувала?
Так.
-А пан Шім Шін таки приходив. -Що?
В аптеці
ти йому казала, що він схожий на Шіма Шіна.
Я запамʼятав, бо це було дуже кумедно.
Точно. Шім Шін.
Ого. Гаразд, мамо.
Поговоримо завтра. Добре.
Як там дядько?
Добре. Він одужує.
Радий це чути.
Так.
Я дуже вибачаюся.
Я вас запрошувала, бо хотіла допомогти.
Але завдала клопотів.
Та нічого.
Я вперше був у ролі няньки,
тому Мін-Хо й Тон-У потерпали дужче.
Я вже піду.
-Добре. Попрощайся. -Ще зіграємо.
До речі. Може, ви хочете мідій?
Я їх назбирала на острові.
Дуже свіжі.
Смакують у рагу й калькуксу.
Що?
Кажи.
Як ти кажеш?
Він не вміє готувати.
Приготуй йому.
Зрозуміла.
Або…
Ми приготуємо калькуксу.
Повечеряєте з нами?
О, калькуксу.
Пане, поїжте, а тоді підете.
-Досить. -Добре.
-Дякую за вечерю. -Нема за що.
Пане, а правда ж, мама смачно готує?
Хіба вона не супер?
Мін-Хо, багато людей готують краще, ніж я.
Справді?
Ваша мама готує краще, ніж моя?
Ні.
Бачиш? Ти краща.
Ну все.
Бери їж. Бо охолоне.
Добре.
Усе зʼїдай.
Ось тобі ще одна.
Не поспішай.
Вам треба вертатися.
Не обовʼязково мене проводжати.
Я маю купити кольорові палички, Мін-Хо завтра на урок задали.
Ясно.
Через цю метушню ви, мабуть, і з мамою не поговорили.
Я з нею побалакаю, коли повернеться.
Чесно кажучи, на другий день я пожалкував.
Я розповів те, що вам не потрібно.
Але ніякого дискомфорту я при цьому не відчув,
хоч ми з вами — просто знайомі.
Напевно, саме тому, що ми — просто знайомі.
Я почувалася так само.
«Чи я турбую цю людину?
Ця людина спробує втішити мене».
Я про всяке таке навіть не думала, тому змогла бути чесною і відкритою.
Як би це сказати?
Ви — ніби незнайомець, але з вами комфортніше, ніж з друзями.
Незнайомець, з яким комфортніше, ніж з друзями?
Можливо, ви праві.
А не буде нахабством спитати,
кого ви шукаєте в цьому містечку?
Нічого. Якщо занадто особисте, можете не відповідати.
Шукаю матір.
У дитинстві мене всиновили й забрали в США,
Інформації про біологічних батьків я не маю.
Кимдже було моєю єдиною зачіпкою,
тому я приїхав сюди.
Зрозуміла.
Ось чому.
Не треба турбуватися чи втішати мене.
Я вам розповів,
бо ви незнайомка, з якою комфортніше, ніж з друзями.
Мамо, я гарний?
Що?
Пан сказав, що ти красива.
І що я красивий, бо весь у тебе.
Ясно.
Пан читав мені цю книжку.
Він читав тобі книжку?
Так.
Коли я сказав, що ти читаєш мені перед сном,
він почитав мені цю книжку.
Он як? Це дуже любʼязно з його боку.
Мабуть, мама ніколи не читала йому книжок.
Він сказав, що заздрить мені,
бо я щовечора засинаю під мамин голос.
Зрозуміло.
Цього не досить.
Капітане, а була ж пожежа, коли ви починали?
Серійний підпал. Так?
Була така справа.
Важлива там була не пожежа.
ПОЛІЦІЙНИЙ ВІДДІЛОК КИМДЖЕ
Боже, як у мене все болить.
Капітан уже не такий витривалий, як раніше.
Чому він так любить ходити в походи?
Крім того, міг би й сам ходити.
Чого він вічно мене тягне…
Про що ти говорив, що так раптово замовк?
Я розказував, як ми з вами вчора ходили в похід!
Що?
Серйозно,
це було так весело!
Я хочу ще!
Справді?
То, може, на тому тижні підемо з наметом і переночуємо?
Яка краса,
мені вже не терпиться.
-Чесно? -Запишу собі в календар.
Добре. Ти вже підсів на походи.
Я знав, що тобі сподобається.
Капітане.
Що таке?
Ясно. Хочете до нас приєднатися?
Ні, я…
Приділите мені трохи часу ввечері?
Що? У нас будуть посиденьки?
Мені необхідно з вами поговорити.
Тільки це приватна розмова.
Он як?
Прийдете до мене додому?
Поговоримо за чарочкою настоянки.
Було б чудово. Тоді домовилися.
Добре.
Детективе Кім, стосовно тієї справи…
Так.
Ви йому розкажете, що я на нього наговорював поза очі?
Я вам довіряю, розумієте?
Добре. Працюйте. Ви молодець.
Таку ж суму ми розділимо порівну
з пані О Ким-Хі, пані Со Йон-Пок та пані Лі Чу-Рі.
Дякую вам за сумлінну працю.
Я й не сподівалася, що ви весь товар продасте.
Я повторю це, коли прийдуть інші,
але чи не хотіли б ви стати менеджеркою філії?
Менеджеркою філії?
Фактично це така сама посада, як моя.
Навчати торгових агентів,
вигадувати стратегії продажу, керувати продажем.
У вас буде фіксована щомісячна зарплата плюс прибуток від продажу.
«Фіксована щомісячна зарплата»?
Якщо я в цьому місяці продам на 100 000 вон більше товарів,
у мене буде шанс.
-Вибачте. -Нічого.
Хан Чон-Сук.
Це я, Кьон-Сік.
Кім Кьон-Сік.
Старший з прибирання у 12-му класі.
Ясно.
Вибач. Багато часу минуло.
Я розумію. У мене тепер квіткова ферма в передмісті,
тому я в місті нечасто буваю.
Я хотів з тобою побачитися, тому радий, що зустрів.
Зі мною? Чому?
Я чув, що ти торгова агентка.
Дружина хотіла тебе побачити. Ти її знаєш.
Вона з нами вчилася. Юн Чон-Рім.
Що? Чон-Рім?
У Чон-Рім усе добре?
Так.
Вона серйозно пошкодила спину під час роботи на фермі.
-Боже. -Місяцями не виходить з кімнати.
О ні.
Тому я хотів спитати, чи не могла б ти приїхати
до мене додому і щось продати?
Авжеж, можна.
Чон-Рім буде щаслива.
А інші торгові агентки приїдуть?
Що?
Просто Чон-Рім нездужає,
тому їй некомфортно, коли багато людей.
Але тебе вона знає,
тому я буду вдячний, якщо приїдеш сама.
Ти зрозуміла, так?
Так.
Добре. Я постараюся приїхати сама.
Дякую.
А сьогодні можна?
Відзавтра на фермі буде багато роботи.
Добре. Сьогодні то сьогодні.
-Продиктуєш адресу? -Добре.
Йончхон-Мьон.
Так.
-Сан. -«Сан».
-27–1. -«27–1».
-Правильно? -Так.
-Добре. -Дякую тобі.
Нема за що.
-До зустрічі. -Добре.
-Переказуй вітання Чон-Рім. -Добре.
Йон-Пок.
Я поїду додому до свого друга, звати Кьон-Сік,
він попросив сьогодні привезти товар.
У нього квіткова ферма в передмісті.
Ти не могла б поїхати зі мною?
Мені дуже шкода.
Я думала, мене захитало в машині, але це якийсь розлад шлунка,
усе тіло таке важке. Мені недобре.
Може, попросиш пані О?
У неї сьогодні якась зустріч.
Гаразд. Бережи себе.
Добре.
Мабуть, я вже стара.
Мене ж практично ніколи не захитувало.
Далекі поїздки мене виснажують.
Це все я винен.
Через мене ти багато потерпала в молодості.
Ні.
Я знаю, що так.
Ні.
Не тільки в молодості.
Я через тебе й зараз багато потерпаю.
Чому ти говориш у минулому часі? Говори в теперішньому.
Дівчатка, не турбуйте маму, вона хвора.
Ти мене більше турбуєш.
Мамо.
Що вже знову?
Як щось треба, скажи мені. Що тобі треба?
Прокладки. Ти знаєш, де вони?
Що?
Звісно, ні.
А на полиці у ванній нема?
Там тільки одна.
У тебе місячні раніше, ніж у мене. Ти не знала?
У мене вони нерегулярні після народження Ин-Чі.
Буде трохи соромно,
але, може, я піду куплю? Які взяти?
Чоловік не повинен.
Забудь. Я все одно не можу лежати, піду провітрюся.
Сама куплю.
Не треба. Я ж можу сходити.
Я тебе прошу. Дивися за Ин-Чі.
КВІТКОВА ФЕРМА КЬОНРІМ
-На все добре. -Дякую.
Привіт.
-Йон-Пок! -Привіт.
Хотіла в тебе щось спитати.
Питай.
Сон-Су й Чон-Сук розлучилися?
Боже.
Тут нема з чого тішитися.
Чого ти в такому захваті?
Ні, я не в захваті.
А я бачу, що в захваті.
Ні. Я спитала, бо турбуюся.
Вони посварилися через ту торгівлю, так?
Тепер вона розлучена
-і покине те все. -Так.
Чого б то вона кидала?
-У Чон-Сук зараз багато роботи. -Що?
Сьогодні, наприклад, вона поїхала на квіткову ферму,
якою володіє її друг зі школи. Буде там продавати товар.
У неї щільний графік. Угору ніколи глянути.
На квіткову ферму?
Якою Кьон-Сік заправляє?
Я не знаю, хто там власник.
У неї графік був забитий,
але вона поїхала, бо той приятель з дружиною благали приїхати.
З дружиною?
Кьон-Сік уже давно живе сам.
-Що? -Я чула, що дружина від нього втекла.
Та не може бути.
Кілька днів тому він купив консервовані персики для дружини.
-Справді? -Так.
Може, я з іншою сімʼєю переплутала?
От уже.
Ця крамниця зачинена, так? Піду в іншу.
Відчинена. Заходь.
А ти не будь така.
-Чому ти обсмоктуєш її розлучення? -Добре. Заходь.
-Що ти хочеш? -Я вся на нервах.
Прокладки «Свобода»!
Чон-Сук.
Ти довго вдавала з себе недоступну.
Не підходь.
Чому ти весь час виставляєш мене негідником?
Я не такий, як Сон-Су.
Будьмо чесні.
-Пусти! -Виходь уже.
Пусти!
Пані Хан Чон-Сук.
Пані Чон-Сук.
ЧЕСНИЙ БІЗНЕС
Те, що вчора сталося…
Ніхто не повинен про це дізнатися, добре?
Та я б нізащо такого не зробив!
Суть злочину така, що жертві необхідна психологічна реабілітація.
Щоб не зводити їх разом, я візьму в неї письмову заяву.
Чон-Сук. Якомога скоріше досягни успіху і всім покажи!
Напевно, Кьон-Сік страшенно ображений.
Тікати й ховатися — не найкращий вихід із ситуації.
Чому ти нам не сказала?
Як вони можуть заганяти в кут невинну жертву? Які ж вони нелюди.
Психологічно чи фізично,
а ми маємо перемогти за всяку ціну.
Я теж піду.
Це мій бізнес.
Переклад субтитрів: Олена Любенко