OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
Kdo to říká?
Řekla mi to máma.
Čong-suk, tvůj táta si našel milenku
a tebe a tvou mámu vykopl.
Nevykopl nás!
Kwon Song-su! Co si myslíš, že děláš?
Už se Čong-suk neposmívej. Jinak ti jednou ránou vyrazím tři zuby!
Pojď.
Vyhovoval mi smutek, o němž jsem nemusela mluvit.
Vždy byl podrážděný,
ale ke mně se choval něžně. To se mi líbilo.
Věřila jsem,
že když budeme spolu, bude stačit smát se a problémy zmizí.
Tehdy…
mi ke štěstí stačilo…
Hodně štěstí, milý Min-ho!
- …když jsme byli spolu. - Hodně štěstí, zdraví.
Nikdy by mě nenapadlo, že to skončí takhle.
ROZVOD PO VZÁJEMNÉ DOHODĚ
KWON SONG-SU, HAN ČONG-SUK
Jaký to je?
Máš radost?
Máme spolu dítě, ale tys za každou cenu chtěla rozvod, tak jsem to podepsal.
Vymstí se ti to.
Co?
Teď ti to možná nedochází,
ale být bez manžela není tak snadný, jak si myslíš.
Proto se tvoje máma nikdy nerozvedla,
i když jí otec zlomil srdce.
Říká, že toho lituje.
- Co? - Lituje, že to neukončila.
Neudělám stejnou chybu.
Fajn. Jsem na ten tvůj úžasný život zvědavý.
Necháš mě vídat se s Min-hem, kdy budu chtít.
Jenom proto jsem souhlasil, že může zůstat s tebou.
Ale jedno je jisté.
Teď…
už se nebudu ohlížet.
Čong-suk je určitě rozhozená.
Nemůžeme pro ni něco udělat?
Možná by ji potěšil dárek.
Co jí někoho dohodit?
Říká se, že bolest ze staré lásky vyléčí jedině nová láska.
Ráno se rozvedla.
Myslíš, že by chtěla,
abychom jí někoho dohodily?
Je to stejné jako dát někomu maso, když má zažívací problémy.
- Byl to jen nápad. - No dobře.
Dárek ji neutěší.
Pomůže jedině čas.
Měla by se dívat na krásné věci, jíst dobré jídlo a odpočívat.
To je fakt.
Měla by jet na výlet a pročistit si hlavu.
To by asi neudělala.
Pomůžeme jí, ať ji tak nestresuje práce.
Tak jo. Budeme se víc snažit, ať toho Čong-suk nemá tolik.
- Tak jo. - Dobře.
Počkat. Nechtěla s námi něco probrat ředitelka?
Jo. Proto jsme se sešly.
Určitě máme zpoždění. Musíme jít a pak Čong-suk všechno říct.
- Pojďme. - Jdeme pozdě.
- Díky za kávu. - Ahoj.
Mám o ni starost.
SNOVÉ PRÁDÝLKO PRVNÍ KROK SEBEVĚDOMÉ ŽENY
Jsi tu.
Čong-suk, co že tu jsi? Určitě jsi rozhozená.
Přesně.
- Mohly jsme ti vyřídit, co se děje. - Jo.
Musím pracovat, abych si vydělala. Už tak jsem promrhala dost času.
Jste tu všechny?
Ráda bych vás požádala o laskavost.
Mám na zítra naplánovaný prodej, ale něco mi do toho vlezlo.
Nemohly byste tam jít místo mě?
Jak si pak rozdělíme výdělek?
Všechno dostanou ty, které prodají zboží.
Kde je to?
Na ostrově Kjesim-do v Kjongsang-do.
Cesta tam trvá čtyři hodiny.
Ano. Bude to muset být aspoň přes noc.
- Omluvte mě. - Jistě.
Taková cesta je moc náhlá.
Já myslím,
že by bylo hezké jet.
Domluvit někde prodej není snadné.
Stačí, abychom jely a prodaly zboží. Je to dobrá příležitost.
To je pravda, Jong-bok. Pojedeme spolu.
Budeme pracovat, ale zároveň si uděláme výlet.
Vyčistíme si hlavu.
Aha. Tak dobře.
Nečekala bych, že to řeknu, ale manžel naštěstí nepracuje a může hlídat děti.
To je dobře.
Pojedeme na Kjesim-do.
Pojedeme na ostrov!
KNIHOVNA
Ostrov?
Ano. Zítra jedu prodávat zboží na Kjesim-do.
Jedu tam poprvé, tak jsem si o něm chtěla něco zjistit.
Co sem přivádí vás?
Chtěl jsem projít nějaké materiály.
Mimochodem,
mohl byste zítra přijít ke mně domů?
Co prosím?
Říkal jste, že ve městě něco hledáte.
Máma tu žije už přes 30 let.
Mohla by vám pomoct.
Jo tohle.
Chtěla se vám odvděčit za to, že jste našel Min-ha.
Klidně se stavte.
Tak na shledanou.
KJESIM-DO
LÉKÁRNA WONBONG
Dobrý den.
Někam se chystáte?
Chtěl jsem jít do salonu nechat se ostříhat.
Aha.
Jedu na venkov prodávat. Vracím se zítra odpoledne. Stavíte se pak?
Samozřejmě.
- Tak se na vás těším! - Tak jo.
Dneska vypadá jako Kim Wan-sun.
Jestli jsi už zametl, vrať se dovnitř.
Pane Čchoii.
Kdyby spolu Kim Wan-sun a Sim Sin chodili, byl by to pár století, ne?
Kim Wan-sun a Sim Sin spolu chodí?
Ještě ne.
Ale brzo budou.
Že by to říkali ve zprávách?
Kim Wan-sun ne!
Kim Wan-sun by se víc hodila k Pak Nam-džungovi.
POKLADNA
Holky!
- Tady jsi. - Je tu.
Moc ti to sluší.
Co to máš?
- Nemůžeš na pláž bez hudby. - Aha.
- Kde hvězdy září. - Kde hvězdy září.
- Pojďme na pláž. - Pojďme na pláž.
- Kde čas tráví mladí… - Promiňte. Jong-bok.
- Ču-ri. - Ano?
Vím, že se těšíte, ale nezapomínejte na náš plán.
- Jasně. - Jo.
Musíme pracovat,
ale hlavně chceme, aby se Čong-suk po té velké změně trochu odreagovala.
Ano.
Chci vás o něco poprosit.
Nechceme, aby byla Čong-suk smutná,
tak se nebavte o manželství.
A už vůbec ne o manželích.
Jasně.
Já manžela nemám, tak neboj.
- To je pravda. - Jo.
Už jde.
- Ahoj! - Pojď sem.
- Čong-suk! - Promiňte, jdu pozdě.
- Omlouvám se. - Teď jsme přišly.
- Tak jo. - Mám ti vzít tašku?
To nemusíš.
To je moc pěkná halenka.
Taky ti to sluší. Půjdeme?
Dobře.
- Pojďme. - Dneska ti to sekne.
Tady máte.
Dobře.
Děkuju za pití.
Prý se mě chcete na něco zeptat.
Tak se ptejte, nestyďte se.
Prý v Kumdže žijete už přes 30 let.
Ano.
Čong-suk ještě ani nebyla na světě.
Bude to asi 35 let.
Před 30 lety
byl prý poblíž požár.
Vzpomínáte si na to?
Požár?
Obyčejné domy tehdy hořely co pár měsíců.
Tehdy jsme žili v domech s doškovými střechami
a v peci topili dřívím.
Takže domy hořely často.
Aha.
Omluvte mě, prosím.
Haló?
Co? Je zraněný?
Proč jsi mi nezavolala dřív?
Dobře. Kde je?
Neboj. Opatruj se, ano?
Dobře.
To snad není pravda.
Stalo se něco?
Syn má na tržnici obchod.
Měl autonehodu. Poranil si nohu a je v nemocnici.
Snacha nedávno rodila,
takže do nemocnice musím já.
Ale Min-ha s sebou vzít nemůžu.
Čong-suk říkala, že se vrací zítra,
takže potřebuju hlídání na večer.
Ale takhle narychlo nemám koho požádat.
No…
Pane.
Já…
Dobrý den.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Jsme ze Snového prádýlka.
Bydlí tady předsedkyně Klubu žen?
Ano.
- Aha. Dobrý den. - Dobrý den.
Vidíš? Přišly. Tak si je poslechneme, než půjdeme.
Musíme práci stihnout do přílivu.
Tak šup, pojďte.
Honem!
- Promiňte. - Ale…
Omlouvám se.
Domluvily jsme si s vámi schůzku,
ale předsedkyně klubu je proti.
Tak si nás můžete poslechnout, až budete mít přestávku.
Pomůžeme vám.
- Ano. - Odvedeme dobrou práci.
Moc se omlouvám.
- To nic. - Nelamte si s tím hlavu.
Ne.
Opravdu to nic není.
Ne, jdete špatně.
Pracovní úbor je tamhle, běžte se převléct.
V tomhle pracovat nemůžete.
- Aha. - Aha.
- Dobře. - Jistě.
- Skočíme se převléct. - Ano.
- Pospěšte si. - Jistě.
Taková krátká sukně.
Přeměna!
Supernova Flashman! Přeměna dokončena!
Začneme!
Počkej.
Co je? Bolí tě břicho?
Ne. Mám…
Copak je?
Mám hlad.
Mohl byste mi dát prosím něco k jídlu?
No jo!
Máma říkala, že udělala těsto na placky s pažitkou.
Dobře, udělám je.
Dál si hrajte.
Jo! Placky s pažitkou!
Jsou trochu připálené, dělal jsem je poprvé.
Co?
Nejsou připálené trochu, ale skoro…
Chuť je to hlavní.
Zajímavé.
Copak? Jsou dobré?
Ne.
Zvenku jsou spálené a uvnitř syrové.
Velmi zajímavé.
Máš pravdu.
Škoda té vzácné pažitky.
Kde máte Zlaté stránky?
Tamhle.
PAŽITKA, KTEROU ZASADILI MÁMA A MIN-HO
Vážně je vzácná.
Nepřijde ti ten policajt děsivej?
Hlídá nás, protože musí.
Je trochu děsivej,
protože moc nemluví a je vážnej.
Taky myslím.
Nezahrajeme si konggi?
Dobrý nápad.
Můžu si zahrát s vámi?
Vy?
Ano. Ale pravidla moc neznám, ještě jsem to nehrál.
Zkusím to, když mi je vysvětlíte.
Hraje se to takhle.
- Má to pět úrovní. - Jo.
Na první úroveň chytnete jeden, na druhou dva,
na třetí tři a tak dále.
To je jednoduchý.
Špatně!
Neříkals, že tohle je podvádění?
Teď ty.
Špatně. Musíš zůstat sedět, podvádíš.
Nemám pravdu?
Většina lidí to neřeší.
Já ano.
Jdu na to.
Jste dobrej.
Jste fakt super.
Dvacet čtyři bodů.
Zase jste vyhrál?
Ano!
Sto dvacet bodů.
- Už mě to nebaví. - Ani mě.
Půjdeme hrát ttakdži s dětma.
Tak jo.
Proč? Já se bavím.
Hej.
Takhle pochytáš všechny škeble v Kjesim-do.
Měla by ses šetřit.
Musíme rychle naplnit košíky, ať máme čas představit zboží.
Máme tak krásný výhled,
že ani nejsem unavená.
Jo. Je tu vážně krásně.
Ticho a klid.
Mám pokoj v duši.
- Ano. - Ano.
- Hej! - To mě polekalo.
Co to vykládáš za nesmysly?
Proč říkáš, že je moje dcera nafoukaná?
Mi-jong natočila reklamu pro Thirsty Hippo.
Nehrála v té reklamě Kim Hje-su?
Nebo ji snad nahradila Mi-jong?
Kim Hje-su?
Ne, Mi-jong stála vedle Kim Hje-su v kostýmu hrocha.
Ale aspoň byla v televizi.
Prosím vás…
Neměla byste se mezi ně vložit?
Ne. Takhle to dopadlo, když jsem to zkusila minule.
Hádají se často?
Syn předsedkyně
a dcera té ženy, Mi-jong, byli zasnoubení.
Ale Mi-jong se přestěhovala do města, aby se stala herečkou, a zrušila to.
Ty dvě bývaly kamarádky.
Teď jsou to úhlavní nepřátelé.
Hádají se v jednom kuse.
Myslíte, že nás předsedkyně odmítla schválně?
- Pozvala nás sem ona. - Pořád Mi-jong vyčítáš,
že odmítla tvého syna, nemám pravdu?
- Pitomost! Děkuju nebesům! - Určitě jí to vyčítá.
- Pane jo. - …byla do větru už odmala.
Ta se nikdy dobře nevdá!
Cos to řekla?
Myslíš si, že se dobře nevdá?
Jak se opovažuješ takhle o Mi-jong mluvit?
- A jéje. - Ty jo.
Já tě přerazím!
- Hej! - Pusť mě!
Pusťte ji!
Paní O! Co mám dělat?
Jste v pořádku, paní O?
- Pomoz mi vstát. - Ale ne.
- Pomoz mi. - Proboha!
- To ne. - Pusť mě!
Pusť mě. Uhni.
Jdi do háje! Tady máš!
Co je to?
Pojď sem!
To je studený!
Uvízla jste. Co budeme dělat?
- Počkej. - Mám to vytáhnout? Raz, dva.
Je to moc malé!
- Studený! - Jong-bok!
- Ledový! - Hej!
- Pomoz mi. - Raz, dva, tři.
Je to venku, paní O.
- Proboha. - Ale ne. Jste v pořádku?
- Nejsem. - To ne.
Už přestaň, ty megero!
Začala sis!
To ty sis začala.
Těm snad přeskočilo.
Vzdávám to.
Co je to s nima?
Přestaňte, prosím!
Už toho nechte!
Nechte toho!
Počkat. To jsou tvoje… Ne.
Ale ne. Co?
- Ale ne. - Ne!
To už asi neprodáme.
Samozřejmě že ne.
O kolik jsme přišly?
Co na mě tak zíráte?
Je to tvoje vina.
Jestli máš svědomí, zaplať jim to.
Proč bych to dělala?
Neměly to brát s sebou k řece.
Ta je nemožná!
Jen klid, Ču-ri.
Kašli na to. Už mě Kjemsim-do nebaví.
Usušíme věci a odjedeme.
Dobře.
- To stačí. - Dobře.
Co tak koukáte? Běžte uvařit večeři.
- Tak jo. - Dobře.
Jéje.
Co? Já myslela, že prodáváte nějaké divné věci.
Prodáváte i kosmetiku?
Vážně?
Zrovna mi došel pleťový krém.
To…
- není na pleť. - Co?
A na co to je?
Na vagínu.
- Na vagínu? - Aha. Na vagínu.
Na vagínu?
Vážně řekla…
„na vagínu“?
Co koukáš?
Dávej pozor, kam koukáš!
Ten krém vás zbaví bolesti ze tření, když to děláte.
Zvlášť během menopauzy, kdy klesne hladina estrogenu
a vagína se vysušuje. Právě na to ten krém je.
Aha. Tak proto je tak suchá.
No jo.
Mimochodem, vážně to pomáhá?
Samozřejmě.
Jestli chcete, podrobně vám to vysvětlíme. Máme to připraveno.
Nejlepší bude, když si to poslechnete během večeře.
Jo.
Zničilas jim zboží.
Když jim to nezaplatíš, aspoň si je poslechni!
Už mě nebaví, jak si pořád stěžuješ.
Tak fajn.
Když mi nedáš pokoj, poslechnu si je, ať to mám za sebou.
Tak můžete.
- Všechno nám vysvětlete. - Páni.
- Dobře. - Počkejte, prosím.
Čong-suk, co to děláš?
Tong-u.
Musíme do lázní. Pojď.
Já se nechci koupat.
Kwon Min-ho, do toho.
- Ahoj zítra. - Mějte se.
- Ahoj. - Ahoj.
Dělej.
No jo.
Ano!
Vážně se tví rodiče rozvedli?
Co?
Jo.
Nejsi smutnej?
Já bych brečel.
Řekli mi, že mě mají pořád stejně rádi, i když už spolu nežijou.
- Nemusíš nic předstírat. - Nepředstíráš to ty?
Snažíš se hádat, protože tě štve, žes prohrál ttakdži.
Co kecáš!
- Hej! - Co?
Jestli tě to štve, zavolej mámu.
Já můžu zavolat oba rodiče.
No jo.
Tvoje máma odjela pryč.
Takže se tě nikdo nezastane.
Já ano.
Pane policisto.
Policie?
Pane, odkud ho znáte?
Příbuzní nejste, ještě jsem vás neviděl.
No a co ty?
Šikanuješ ho, takže nejste kamarádi.
Já ho nešikanoval.
Pojď.
Tak jo.
Že je máma hezká?
Ano.
Co?
Vyhrála cenu za to, že byla nejhezčí ženou v Kumdže.
Aha.
To jsi asi hrdý.
Takže jsi hezký po mámě.
- Pojď. - Dobře.
Lehni si.
Zhasnu.
Rozsvítíte lampičku?
Dobře.
Spíš s lampičkou?
Jo. Máma mi u ní čte před spaním.
Nemusíte mi číst.
Děkuju, pane.
Kdybyste předtím nepřišel, asi bychom se pořádně poprali.
- Bál ses? - Vůbec.
Kdybychom se poprali, máma by to zjistila.
A kdyby zjistila, proč jsme se prali, byla by smutná.
Nechci, aby byla zase smutná.
Můžu vás poprosit,
abyste jí o té hádce neříkal?
Dobře, jak chceš.
„Bylo nebylo, na dně moře
stál krásný zámek.
Byl to nádherný zámek
z mušlí, perel a korálů.“
- Čong-suk! - Čong-suk!
Co tu děláš tak sama?
Dívala jsem se na moře.
No tak. I my máme rády moře. Měly bychom si to užít spolu.
Jo. A jak se říká,
u moře bys neměla být střízlivá.
Co?
- To se říká? - Ne snad?
To je jedno. Zlískám se.
- Pojďme. - Čong-suk, zachráním tě.
Ne!
- Je to dobré. - Moc dobré.
Čong-suk, dneska nějak piješ.
Dneska je to slaďoučké.
Nejspíš proto, že práce šla dobře a je ti fajn.
Byla jsem předtím úplně rozhozená.
Málem jsme si nic nevydělaly a zboží se nám zašpinilo.
Naštěstí se nám otevřely.
- Jo. - Přesně.
Měly bychom to oslavit tím,
že se taky otevřeme
a povíme si tajemství.
- Něco mě zajímá. - A co?
Jaký sex chcete zažít?
Co si myslíte, že vás rozpálí?
Ptáš se nás na tu sexuální fantazii z dotazníku?
Přesně.
Musíme být upřímné, když to pak chceme po ostatních.
Po čem v hloubi duše toužíte?
Já vím.
Povídej.
- No tak. - To nejde.
- To nemůžu říct. - No tak!
Ale no tak!
Pojďte blíž.
Víte…
chci to zkusit dělat v autě.
V autě?
Jo.
V autě?
Paní O, mít auto je znakem bohatství.
Lidem jako já se o tom ani nesní.
Nejspíš proto to chci zkusit.
Viděla jsem film,
kde to pár dělal v autě.
Co to bylo za film?
Jaké by to bylo, kdybych to dělala
ve svém autě? To mě zajímá.
Honem.
Svlíkni se.
Jong-bok!
Proč se stydím, když jsem to ani nedělala?
Nedělala jsem to!
- Jong-bok! - Řekni mi svou fantazii.
Co bys chtěla ty?
- Mně… - Ano?
…je jedno, kde by to bylo. Ale možná mi vadí, že nemám školu.
Tak se chci vyspat s inteligentním chlapem, co působí chytře.
- S inteligentním? - Jak to myslíš?
No…
Chci, aby říkal chytré věci.
A aby uměl dobře anglicky. S takovým chlapem to chci dělat.
Aha.
Takhle si to představuješ?
Co?
- Zlato. - Ano?
Jak dlouho mě budeš líbat?
Takhle budu mít kopřivku.
- Ču-ri. - Ano?
„Joy’s soul lies in the doing.“
Znáš přísloví, že radost najdeš na cestě, ne v cíli?
To se říká?
Kdo to řekl?
Shakespeare.
Sexspeare?
Nevím, kdo to je, ale to jméno je sexy.
Žádný Sexspeare,
je to světoznámý dramatik William Shakespeare.
Vím, kdo to je.
To byl vtip. „Joke“.
Vyslovuje se to „joke“.
Řekni „joke“.
- „Joke“. - „Joke“.
Víc zdůrazni to „j“. „Joke“.
„Joke“.
- „Joke“. - „Joke“.
No tak! Až tak blbá nejsem!
Je takhle blbá.
Jsi zlá!
Jenom si z tebe utahuju.
Paní O, teď vy.
Nemůžeme vás vynechat. Co vy?
- Já? - Ano.
Povídejte.
Já nevím.
Chvíli jsem přemýšlela,
že bych to dělala jako herečka ve filmu, co jsem nedávno viděla.
Co to bylo za film?
No…
Rozumím.
Tudy, prosím.
VÝSLECHOVÁ MÍSTNOST
Tady se kouřit nesmí.
Co uděláte, obviníte mě z kouření?
Jaký jste měla vztah s Kim Sam-čcholem?
Jednou za čas jsem s ním měla pohlavní styk.
Bavilo mě to s ním dělat.
Nebál se experimentovat.
Takové muže mám ráda. Co mě umí uspokojit.
V tom případě…
proč jste Kim Sam-čchola zabila?
Zabila?
Možná jsem se na něm vyřádila…
ale nezabila jsem ho.
Lžete!
Máme důkazy!
Takhle bys přetáčela nohy?
- Paní O. - Ne.
Paní O.
Chtěla bych zažít takovou pikantní atmosféru.
- Čong-suk. - Ano?
Co tvoje fantazie?
Povídej.
No, já…
žádnou nemám.
Ale no tak.
- Čong-suk. - Jak že ne?
Bývalému se nelíbilo,
když je žena v ložnici asertivní.
Tak jsem prostě dělala to, co chtěl on.
Teď se chci zamyslet nad tím, co chci já.
Aspoň máš čas si to pořádně promyslet.
Myslelas, že řeknu tohle?
To sotva!
Jestli sama fantazii nemáš, vyber si jednu z našich.
- Dělej. - Jo.
Nemůžeš zůstat pozadu.
Zaprvé, sex v autě.
Zadruhé, inteligentní sex.
Zatřetí, pikantní sex.
Je namol.
Co z toho si vybereš?
Nejlepší je asi tohle.
Číslo tři.
Takže Čong-suk je fanynka pikantního sexu.
- Fanynka? - Ale no tak.
Jo.
Jsi pěkná nemrava.
Takže ty si chceš s muži pohrávat!
- Ču-ri. - To dává smysl.
S takovou tvářičkou a tělem by mohla být femme fatale.
- To teda. - Jo.
Jo. Máte pravdu.
Chci se stát femme fatale a pohrávat si s muži.
- Klidně můžeš. - Jo, můžeš.
- Zvládneš, co si zamaneš. - Jo.
- Dělej, co sama chceš! - Jo.
- Femme fatale! - Femme fatale!
Femme fatale!
Dneska mám dobrou náladu.
Je to sladké.
MALÁ MOŘSKÁ VÍLA
Ano! Další tři body!
Dneska mi to jde.
- Nemyslíte? - Ano.
Závidím ti.
Ten trik používat nemůžete.
Dobrý den, paní Hanová.
Co tady děláte?
Víte… Počkejte.
Zkazil jste to, pane.
Zkazil jste to. Dejte mi kamínky.
Jinak to nešlo. Dáte mi ještě jednu šanci?
Ani náhodou.
Dejte nám je.
- Dejte nám ty kamínky. - Dejte nám ty kamínky.
Prosím. Na shledanou.
Zlato.
Jsi zpátky. To je…
Paní O.
- Jste zpátky. - Ano.
- Vezmu vám tašku. - Dobře.
Hej.
Hej!
Ano?
Proč jsi tak rád, že vidíš mou ženu?
Ona i její kolegyně se vrátily v pořádku.
Samozřejmě že ji vidím rád.
Proč se tak usmíváš?
Pane Čchoii, jestli by vám to nevadilo,
mohl bych dneska skončit dřív?
To teda vadilo,
tak si nevymýšlej.
Stejně bude brzy končit.
- Jen běž. - Co?
- Utíkej. - Děkuju, paní O.
Hej!
Hej! Zmetek jeden…
Není Te-gun do někoho zamilovaný?
Co?
Vypadal zamilovaně.
Zamilovaně?
Vypadal jako šílenec.
KOUZELNÉ KADEŘE
Vítejte.
Posaďte se a počkejte.
Dobře.
Co myslíte?
No páni.
Říkala jste, že mě vyparádíte, protože se podobám Čou Jan-fetovi.
A teď jsem celý on!
Že jo? Já vám říkala, že vypadáte jako on.
No páni.
Ty jo. Kolik to dělá?
- Čtyři tisíce wonů. - Dobrá.
I, er, san, s’.
- Siesie. - Sie…
To znamená „děkuji“, že?
Chtěl jsem jít rovnou domů, ale měl bych si objednat kávu.
- Děkuju. - Dobře. Mějte se.
Tak jo.
- Posaďte se, prosím. - Dobře.
Jaký styl účesu chcete?
No, chci…
Říkala jste, že vypadám jako jistá celebrita.
Chci jeho styl.
Dobře.
Která celebrita to byla?
Co?
Říkala jste, že jsem mu hodně podobný.
To byste to měla poznat, ne?
- Je to zpěvák. - Zpěvák.
- Příjmení Sim. - Sim.
Už vím!
Sim Su-bong!
Vlastně ne. To je žena.
Promiňte,
ale asi si to nepamatuju.
Sim…
- Sim… - To je jedno.
Co je to s ním?
- Mami, vyšel ti ten podomní prodej? - Ano.
- Pan Sim Sin vážně přišel. - Co?
V lékárně jsi mu řekla,
že vypadá jako Sim Sin.
Pamatuju si to, protože to bylo k smíchu.
No jo. Sim Sin byl ta celebrita.
No teda. Dobře, mami.
Promluvíme si zítra. Dobře.
Jak je strýčkovi?
Dobře. Zotavuje se.
To rád slyším.
Ano.
Moc mě to mrzí.
Zvala jsem vás, abych vám pomohla. Ale jenom jsem vám přidělala práci.
To nevadí.
Děti jsem hlídal poprvé, takže Min-ho a Tong-u to měli horší.
Už půjdu.
- Dobře. Rozluč se. - Měj se.
No jo, nechcete mušle?
Mám je z toho ostrova, kde jsme byly. Jsou čerstvé.
Budou dobré dušené i v kchalguksu.
Co je?
Co?
Cos říkal?
Neumí vařit.
Uvař mu je ty.
Aha.
Nebo…
si uděláme kchalguksu hned.
Dáte si s námi?
Aha, kchalguksu.
Dejte si, než odejdete, pane.
- Stačí. - Dobře.
- Děkuju vám. - Není zač.
Že je máma skvělá kuchařka?
Ta nejlepší!
Min-ho, spousta lidí umí vařit líp než já.
Vážně?
Vaří vaše máma líp než ta moje?
Ne.
Vidíš? Jsi lepší.
No jo.
Tak už jez. Vychladne ti to.
Dobře.
Jen jez.
Tady máš další.
Nehltej tak.
Měla byste se vrátit.
Nemusíte mě doprovázet.
Potřebuju pro Min-ha koupit na zítra pěnové tyčky.
Aha.
Kvůli tomu chaosu jste si s mámou nejspíš moc nepromluvil.
Promluvím s ní, až se vrátí.
Popravdě jsem toho druhý den litoval.
Neměl jsem vám to říkat.
Ale nebylo mi to nepříjemné,
i když se moc neznáme.
Nejspíš právě proto.
Já to měla stejně.
„Přidělávám mu starosti?
Bude se mě snažit utěšit.“
Nemusela jsem tohle řešit, tak jsem byla otevřenější a upřímnější.
Jak to jenom říct?
Jste cizí člověk, se kterým je mi líp než s kamarádkami.
„Cizí člověk, se kterým je mi líp než s kamarádkami“?
To asi sedí.
Mohla bych se zeptat,
koho to ve městě hledáte?
Ale jestli je to moc osobní, neříkejte mi to.
Matku.
Jako malého mě adoptovali v USA.
O biologických rodičích nic nevím.
Moje jediné vodítko bylo Kumdže, tak jsem sem přijel.
Aha.
Tak proto.
Nemusíte si dělat starosti ani mě utěšovat.
Řekl jsem vám to,
protože jste cizí člověk, se kterým se cítím líp než s přáteli.
Mami, jsem hezký?
Co?
Ten pán říkal, že jsi hezká.
A že jsem hezký po tobě.
Aha.
Tuhle mi už přečetl on.
Četl ti?
Jo.
Když jsem mu řekl, že mi před spaním čteš,
tak mi taky četl.
Aha. To je moc hodný.
Jeho máma mu asi nečetla.
Řekl, že mi závidí,
protože když každý večer usínám, slyším mámin hlas.
Aha.
To nestačí.
Kapitáne, nebyl jeden takový případ, když jste začínal?
Ten případ sériového žháře.
Měli jsme jeden případ.
Ale o ten požár ani nešlo.
POLICEJNÍ STANICE
Všechno mě bolí.
Kapitán už nemá žádnou výdrž.
Proč ho tak baví túry?
Může na ně chodit sám.
Proč mě vždycky zve…
O čem jste to mluvil, že jste se tak najednou odmlčel?
Mluvil jsem o té včerejší túře!
Co?
Říkal jsem,
že jsem si to moc užil!
Chci jít zase!
Opravdu?
Příště můžeme vzít stan a přenocovat venku.
Ty jo,
nemůžu se dočkat.
- Opravdu? - Zapíšu si to do kalendáře.
Tak jo. Vás to ale nadchlo.
Já věděl, že vás to bude bavit.
Kapitáne.
Ano?
Aha. Chcete s námi na túru?
Ne, já…
Měl byste na mě večer trochu času?
Co? Máme týmovou večeři?
Rád bych s vámi něco probral.
Mezi čtyřma očima.
Opravdu?
Nechcete přijít ke mně?
Promluvíme si u skleničky.
To zní dobře. Tak tedy večer.
Dobře.
Detektive Kime, ten případ…
Ano.
Řeknete mu, že jsem ho pomlouval za zády?
Věřím vám, jasný?
Tak jo. To udělejte. Výborně.
O částku se rozdělíme stejným dílem
s paní O Kum-hui, So Jong-bok a I Ču-ri.
Děkuju vám všem.
Nečekala jsem, že prodáte všechno.
Zeptám se vás znovu, až přijdou ostatní,
ale nechcete být manažerkou pobočky?
Manažerkou pobočky?
Dělala byste to, co já.
Vzdělávala prodejce,
vymýšlela strategie a řídila prodej.
A k výdělkům z podomního prodeje byste dostávala pevný plat.
„Pevný plat“?
Když tenhle měsíc prodám zboží za 100 000 wonů…
mohlo by to vyjít.
- Promiňte. - To nic.
Han Čong-suk.
To jsem já, Kjong-sik.
Kim Kjong-sik.
Byli jsme ve stejné třídě na střední.
Aha.
Pardon. Už je to dávno.
To chápu. Mám květinovou farmu na předměstí,
takže do města moc nechodím.
Chtěl jsem tě vidět, tak jsem rád, že jsem tě potkal.
Mě? Proč?
Slyšel jsem o tom tvém podnikání.
Žena se s tebou chce sejít. Myslím, že se znáte.
Chodila s námi na školu. Jun Čong-rim.
Cože? Čong-rim?
Má se dobře?
Jde to.
Při práci na farmě si poranila záda.
- To snad ne. - Měsíce je upoutána na lůžko.
To ne.
Tak mě napadlo, jestli bys nemohla
přijít k nám domů na ten prodej.
Jistě, to by šlo.
Čong-rim bude mít radost.
Přijdou i další prodejkyně?
Co?
Jak na tom není dobře,
není jí příjemné, když má jednat s lidmi.
Ale tebe zná.
Ocenil bych, kdybys mohla přijít sama.
Chápeš to, že jo?
Jistě.
Dobře. Zkusím přijít sama.
Děkuju.
Co třeba dneska?
Od zítra bude na farmě rušno.
Dobře, dneska by to šlo.
- Nadiktuješ mi adresu? - Jo.
Jongčchon-mjon.
Dobře.
- San. - „San“.
- Dvacet sedm lomeno jedna. - Tak jo.
- Mám to dobře? - Ano.
- Tak jo. - Děkuju.
Není zač.
- Tak se uvidíme. - Jo.
- Pozdravuj ode mě Čong-rim. - Ano.
Ahoj, Jong-bok.
Pojedu dneska prodávat ke kamarádovi domů.
Jmenuje se Kjong-sik. Má květinovou farmu na předměstí.
Mohla bys jet se mnou?
Promiň.
Myslela jsem, že mi je špatně z auta, ale mám zažívací problémy.
Jsem celá malátná, není mi dobře.
Zkus se zeptat paní O.
Má dneska nějakou schůzku.
Dobře. Tak se brzy uzdrav.
Jo.
Asi už jsem stará.
V autě mi nebývá špatně.
Z toho dlouhého výletu jsem vyčerpaná.
Je to moje vina.
Kvůli mně sis v mládí zažila své.
Ale ne.
Je to tak.
Ne.
Nebylo to jen v mládí.
Zažívám si své i teď.
Proč jsi použil minulý čas? Měls použít přítomný.
Holky, neotravujte mámu, když je nemocná.
Ty mě otravuješ víc.
Mami.
Co zas?
Jestli něco chceš, řekni mi to. Povídej.
Vložky. Víš, kde jsou?
Co?
Samozřejmě že ne.
Nejsou na poličce v koupelně?
Je tam jen jedna.
Míváš měsíčky přede mnou. Nevšimla sis?
Co jsem porodila Un-dži, mám je nepravidelně.
Bude to asi trapné,
ale mám vám pro ně zajít? Které mám vzít?
To by chlap neměl dělat.
Ale co. Jsem nějaká neklidná, půjdu ven. A rovnou je koupím.
Nechoď. Zajdu tam.
Radši pohlídej Un-dži.
KVĚTINOVÁ FARMA KJONGRIM
- Mějte se. - Nashle.
Dobrý večer.
- Jong-bok! - Dobrý večer.
Chtěla jsem se tě na něco zeptat.
Ano?
Song-su a Čong-suk se rozvedli?
Ale prosím vás.
To snad není důvod k radosti.
Co se ptáte tak rozjařeně?
Nejsem rozjařená.
Já bych řekla, že jo.
Ne, naopak. Dělám si starosti.
Hádali se kvůli tomu prodeji, že jo?
- Teď se rozvedla a určitě skončí. - Jo.
Proč by končila?
- Ani se nezastaví, pořád někde lítá. - Co?
Dneska jela prodávat na květinovou farmu,
co vede její kamarád ze střední školy.
Chudinka neví, kam dřív skočit.
Na květinovou farmu?
Kjong-sikovu?
Majitele neznám.
Má toho hodně,
ale jela tam, protože to chtěla manželka toho kamaráda.
Manželka?
Kjong-sik je už dlouho sám.
- Co? - Žena mu prý utekla.
Ale nepovídej.
Před pár dny manželce kupoval broskvový kompot.
- Opravdu? - Ano.
Že bych si ho s někým spletla?
To je hrozné.
Obchod už je zavřený? Půjdu někam jinam.
Je otevřeno. Klidně běž.
Nebuďte taková.
- Proč řešíte její rozvod? - Jen běž.
- Co sháníš? - Rozhodila jste mě.
Vložky Freedom!
Čong-suk.
Dlouho sis hrála na nedostupnou.
Nech mě být.
Proč ze mě děláš špatnýho člověka?
Nejsem jako Song-su.
Buďme upřímní.
- Nech mě! - Vylez.
Pusť mě!
Paní Hanová.
Han Čong-suk.
OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
To, co se stalo včera…
Nikdo se o tom nedozví, že ne?
Nic takovýho bych neudělal!
Vzhledem k povaze činu potřebuje oběť duševní klid.
Abychom strany oddělili, bude výpověď písemná.
Čong-suk. Buď úspěšná a všem ukaž, zač je toho loket!
Kjong-sik si přijde ukřivděný.
Utéct a schovat se není nejlepší možnost.
Proč jsi nám to neřekla?
Jak můžou takhle napadnout nevinnou oběť? To snad ani nejsou lidi.
Ať už je to duševní, nebo fyzický boj… vyhrajeme za každou cenu.
Půjdu taky.
Je to můj obchod.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová