A VIRTUOUS BUSINESS
Jag gör det.
Tack.
Okej.
Tack vare dig gick det smidigt.
-Jag skulle ändå åt det hållet. -Tack.
Jag ställer det här.
Okej.
Se till att komma hit för en sammankomst som du lovade.
Javisst. Tack. Hej då.
-Okej. Sköt om dig. -Okej.
JINHYANG HOF
Oj, du skrämde mig.
Jag var nära att ramla omkull.
-Kom. -Var gömde du dig?
-I gränden. -Du skrämde mig.
-Kom.
Hemma är bäst trots allt.
Självklart.
Jag glömde nyckeln.
-Va? -Vad ska jag göra?
Jag visste att du skulle glömma.
-Så jag tog med den. -Va?
Skynda dig och öppna.
Jeong-suk.
Jeong-suk, det här är…
Vad är det?
Gå in.
Okej.
Jag kom tillbaka, för In-tae sa att det finns chans till ett jobb.
Jag bor här tills jag får det.
Du vet inte när det blir av.
Du och Mi-hwa under samma tak…
Hur ska det funka?
Det var inget lätt val för mig. Men vad skulle jag göra?
Jag hade inte råd med hotell, och In-tae bad mig flytta in.
-In-tae sa det, för han vet ingenting. -Exakt.
Han vet ingenting, så det vore konstigt att tacka nej.
Dessutom verkade det inte som om du ville ha mig tillbaka.
Är det din ursäkt?
Jag tror att jag kan få ett riktigt jobb den här gången.
Snart kan jag komma tillbaka till dig och Min-ho med huvudet högt.
"Komma tillbaka"?
"Med huvudet högt"?
Vadå? Vill du verkligen göra slut?
Jag vet att vi har problem nu…
Men vi kan ta oss igenom det.
Jag hör av mig.
Det ser gott ut.
Mamma.
Ja? Vad är det?
Herregud.
Förlåt.
Ät nu.
Mamma, går inte ditt jobb bra?
Va?
Jag frågade om ditt jobb med vuxenprodukter inte går bra.
Det går bra.
Det är därför vi äter så här god gulbi.
Har du packat allt?
Jag var nära att glömma.
-Jag måste köpa en sak. -Okej.
Jag måste köpa lera. Kan du ge mig 500 won?
Fem hundra won?
Det är 400 won för två, men jag behöver 100 won för snacks.
Okej.
Då ska vi se.
Va? Var är min plånbok?
Va?
Vad är det där? Den ser gammal ut.
Det är inget.
Vi är kallade till ett möte. Hörde du inte?
Jag också?
"Jag också?"
Ingår du inte i teamet?
Jag måste prata med alla om ett allvarligt problem,
så kom nu.
Varför är han så arg?
Chefen är inte att leka med när han är arg.
Jag tror att vi får det hett om öronen.
"Hett om öronen"?
Oj, det är hett.
Jag trodde att du ville säga nåt.
Ät nu.
Du sa att det finns ett allvarligt problem.
Åh, okej.
Det där?
Det finns verkligen ett problem.
Vi måste samarbeta bättre så att vi kan bli mer produktiva.
Du kom med i teamet för ett tag sen,
men du är inte vän med de andra än.
Vi borde äta tillsammans ibland och lära känna varann.
Jag håller med.
Förlåt att jag avbryter, men kan jag beställa mer kött?
Varför frågar du mig?
Fråga den som betalar.
Just det.
Får vi beställa mer kött, kommissarie Kim?
Gör som ni vill.
-Ma'am! -Fyra portioner kött till.
Jag är så mätt.
Det blev nog dyrt.
Men vi lärde oss nåt värdefullt tack vare chefen.
Vänskap och samförstånd.
Det kan inte köpas för pengar.
Exakt. Det känns äntligen som om vi blivit en familj.
Eftersom du betalade för maten bjuder jag på dessert.
Automaten på närbutiken har jättegott kaffe.
Tack, det är bra. Jag måste iväg på förhör.
Jaså? Men…
Va? Är det inte Seong-su?
Det är det.
Jag trodde han lämnat stan. Är han tillbaka?
Hallå…
Jag vet att vi har problem nu…
Men vi kan ta oss igenom det.
Jag hör av mig.
Har ni ätit lunch?
-Ja. -Ja.
Du åkte ju för att hitta jobb. Är du tillbaka?
Ja, jag har fått ett erbjudande här.
Håll ditt humör i schack och håll ut.
Du borde sluta komma hit.
Oroa dig inte.
Jag känner inte igen honom.
Han är ny.
Kommissarie Kim är stjärnan här.
Jaha. Hej.
Skräp.
Ursäkta mig? Skräp?
Ja.
Skräp.
Du slängde skräp på gatan.
Det var ju bara ett tuggummipapper.
Plocka upp det och lägg det i papperskorgen.
Jag menar…
Varför glor du på mig för en sån struntsak?
Det är som om du vill mig illa.
Plocka upp det.
Vad är det med er två?
Plocka upp det nu.
Det är ingenting.
Var inte så där.
Plocka upp det.
Okej.
Här.
Se framåt, Seong-su.
Kom och ta en mugg automatkaffe.
UNDERBARA UNDERKLÄDER - ENKÄT
PRODUKTER KUNDERNA VILL KÖPA
Den mest populära produkten var en sexig negligé.
Nummer två var en massagestav.
Och nu skäl till att de inte vill handla.
Nummer ett: "Jag är rädd att folk dömer mig."
Nummer två: "Priset är för högt."
Det stämmer.
De flesta är vanliga hemmafruar, så de har nog inte råd.
Bland dem som har köpt produkterna är det många som inte vill köpa fler.
Just det.
Massagestavar går inte sönder.
Man behöver inte en ny varje säsong.
Det är förståeligt.
Slutsatsen är att vi måste fokusera på dem som inte har köpt nåt än.
Var kan vi hitta kvinnor med en tjock plånbok
som inte handlat tidigare?
-Jag känner såna kvinnor. -Va?
Va?
-Vilka? -The Royal Club-medlemmarnas fruar.
Jaha.
Du har rätt.
De kvinnorna spenderar mycket.
Ms Oh, du känner väl Royal Club-medlemmarna?
Jag känner dem,
men jag måste lösa ett problem för att kunna kontakta dem.
Vadå?
Royal Club-ordförandens fru.
-Okej. -Fastighetsbyråns ägare?
Ja.
Klubben är som det militära.
Det är ordförande Eoms fru som bestämmer.
Jösses, den kvinnan…
Hon fick ett utbrott vid Jeong-suks första hemförsäljning,
så det blir svårt att övertyga henne.
Jag träffade henne när jag delade ut enkäten.
När hon hörde om det vi gör ville hon bryta kontakten med mig.
-Är inte det lite extremt? -Herregud.
-Hej. -Hej.
Hej.
Du sa inget om att komma hem.
Varför skulle jag tala om att jag kommer till mitt eget hem?
Jag är hemma på lunch.
Jag tog med ångade bullar. Vill du ha en?
Nej tack. Ät dem, du.
Så okänsligt. Han är så kall.
Vi ska gå nu.
-Okej. -Vi måste försöka övertala ms Heo.
-Okej. Vi gör det. -Okej.
-Jag tar de här två. -Okej.
-Jag hjälper dig. -Okej.
Vad smider ni för planer nu?
Vi smider inga planer. Vi hade ett möte.
Vi har gjort affärsplaner utifrån enkätsvaren.
Planer för hur ni blir ovänner med ordförande Eoms fru?
Planer för att förstöra min önskan om att flytta apoteket?
Varför är du så pessimistisk?
Man vet aldrig.
Hon kanske blir min kund en dag.
Kund?
Lägg av.
Hon föraktar era produkter. Varför skulle hon köpa dem?
Du har vanföreställningar utan en realistisk lösning.
Menar du allvar?
Vad gör du om hon köper mina produkter?
Om det sker, gör jag vad som helst.
Jag köper alla produkterna.
Nej, det räcker inte.
Vad är det för produkter?
-Vad är det här? -Jösses.
Jag sätter på mig den här
och dansar genom stan.
Herregud. Sluta med dina vansinniga idéer
och ta ditt förnuft till fånga.
Skynda dig att ordna lunch! Jag är hungrig.
Jösses.
Han är otrolig!
Hur kan jag lära honom en läxa?
Omgång ett. Kämpa!
Jeong-suk!
-Hej. -Herregud.
Kom och sätt dig en stund.
Jag vill säga en sak.
Sätt dig.
Okej.
Okej. Här.
GEUNIL FOTOATELJÉ
Min lillebror har öppnat en fotoateljé som du borde besöka.
Om du nämner mitt namn får du rabatt.
Jag planerar att ordna ett familjefoto.
Din familj, då?
Ursäkta?
Fråga henne inte det.
Hennes man lämnade hemmet för länge sen.
Va? Varför?
Jag trodde henne när hon sa att hennes man var borta på jobb,
men jag såg honom söka jobb i Geumje.
Men han träffade inte familjen.
De skiljer sig nog snart.
Skvallra inte när du inte vet hela historien.
Just det. Min-hos familj utsätts alltid för hemska rykten.
Gör det inte värre.
Jag hörde dem bråka för ett tag sen, och Seong-su sågs inte till nånstans.
Har jag fel?
Saken är den att…
-Det var ett missförstånd. -Ett missförstånd?
Ja.
Min man hjälper en vän som är lastbilschaufför.
Han bor där tills han får ett fast jobb.
-Jaha. -Jaha.
-Tänker ni träffas? -Ja. Vi träffades igår också.
De har inga problem, okej?
Du borde oroa dig över ditt eget äktenskap.
Varför kom jag med en sån ursäkt?
Va? Kommissarien!
-Är du på väg hem från nåt? -Ja, vi hade ett möte.
-Vad gör du här? -Jag vill träffa dig.
Mig?
-Va? -Du glömde den här i bilen.
Jaha. Var det där den var.
Jag trodde att jag tappat bort den. Jag förstod inte när den försvann.
Det var så stressigt igår.
-Gick mötet bra? -Ja.
Enkäterna var till hjälp.
Vi har ett tydligt mål nu, så jag måste sätta fart.
Det låter bra.
När man oroar sig över saker,
är det bra att fokusera på arbete och ha mycket att göra.
Okej.
Varför…
Du verkade ha gått igenom mycket.
Jag förstår.
Okej.
Du har rätt.
Att hålla mig sysselsatt kan vara svaret.
Tack så mycket för den här.
Okej.
Sköt om dig.
Okej. Tack.
FOLKBOKFÖRINGSBEVIS
Okej.
Dags att fokusera.
Jag förstår situationen, men det blir nog svårt.
Som du vet hatar min mamma det du gör.
Men jag vill ändå ta itu med det.
Det vore en bra idé att lära känna henne.
Tror du att en present kan hjälpa?
Det enda min mamma inte kunde få var en snygg man.
-Va? -Det finns inget hon inte har.
Jag förstår.
-Vad har hon för intressen? -Intressen?
Ja. Jag vill veta vad hon är intresserad av.
Okej, jag tror att det finns en sak.
-Okej. -Jag vet inte om det är rätt ord.
Andras olycka.
Andras olycka. "Andras"…
Va?
Jag är symbolen för olycka. När folk hör att jag är ensamstående mor,
tittar nio av tio på mig som om de tycker synd om mig.
Jag kanske ska berätta om hur jag blev ensamstående mor?
Kom igen. Du är en ung kvinna med ett yrke.
Jag bor i en liten etta med en man som inte ens tjänar 50 000 won i månaden.
Jag födde en massa barn.
Bara nån som jag har rätt att prata om olycka.
Tycker ni inte att jag är den mest olycksamma?
Min man var otrogen med min bästa vän utan minsta tecken på ånger.
Köp gurkor, pumpor och perillablad.
Grön lök, ris…
Så här är det:
Det är sant att vi måste jobba hårt för att affärerna ska gå bra,
men du borde inte avslöja ett så smärtsamt minne.
Just det, Jeong-suk.
Ett minne som är för smärtsamt borde förbli begravt.
Jag håller med.
Jag tror att en ensamstående mors olycka räcker till.
-Nej, min olycka är perfekt. -Ms Oh, berätta nu.
Vems olycka räcker?
Jag vet inte vems historia hon kommer att föredra.
Geum-hui.
Du begår ett stort misstag.
Jag tror jag vet vilken olycka hon skulle vara intresserad av.
-Kom närmare. -Va?
Du ser så elegant ut.
Du blir bättre och bättre.
Ms Lee.
Herregud.
Jag visste inte att du var här.
Ska du få håret fixat?
Sätt dig en stund.
Nej.
Jag ville prata med dig, eftersom nåt hemskt har hänt.
Jag kommer tillbaka.
Herregud, du har väl inte bråkat med din man igen?
Jag kommer en annan gång. Jag vill inte göra henne obekväm.
Mig?
-Det är lugnt. -Ursäkta?
Andra än jag måste väl få använda salongen.
Och vi är inte främlingar. Jag känner mig inte obekväm.
Min nacke värker.
Kom och sätt dig.
Vad är det? Varför bråkade ni?
-Han gillar inte mitt arbete. -Jaha.
Han sa många sårande saker.
Sårande saker? Som vadå?
Exakt vad sa han för sårande saker?
Jag vet inte.
De var rätt vulgära.
Va? Herregud.
Vänta lite.
"Du är en värdelös kvinna!"
Nåt sånt?
"Jag har aldrig sett en Jezebel som du!"
Sa han det?
Använde han svordomar?
Det han sa var värre.
Värre?
Otroligt!
Herregud.
Det här är så kul…
Du måste vara upprörd.
Han borde inte döma mig på grund av mitt jobb.
Han hade kul tack vare det.
"Kul"? Vad menar du?
Minns du första hemförsäljningen du kom till?
Jag köpte lite underkläder.
Ja.
En dag satte jag på mig dem av nyfikenhet och han såg mig i dem.
Och?
Från det ögonblicket var han inte som en människa.
Han var som ett djur.
Ett djur?
Vad gjorde han?
-Den natten… -Fortsätt
-Ju-ri. -Vi är här.
-Var det ett bra besök på kontoret? -Ja.
Vi har några underkläder att sälja.
Vi har bara ett begränsat antal.
Vi borde nog sälja dem till våra nuvarande kunder.
Okej.
Visst är den söt?
Okej. Tack.
Ms Heo.
Jag måste gå nu.
Men du har inte berättat klart! Du har inte kommit till det viktigaste.
Vi kan prata klart på min fastighetsbyrå.
-Nu? -Ja, jag har tid.
Herregud.
Lycka till.
Tre gånger?
Tre gånger? Herregud.
Hur är det möjligt?
Det är som jag säger.
Men nu är han arg och vill inte att jag ska sälja mer.
Enligt ett ordspråk tappar man greppet om man rör sig in och ut.
Jösses. In och ut?
Vilket vågat ordspråk.
Vi bråkade eftersom jag var besviken på hans attityd.
Jag måste tyvärr gå nu.
Jag måste förbereda hemförsäljningen.
Den här passar dig bra.
Vänta lite.
Hör på.
Varför inte köpa allihop?
Va?
Du behöver inte…
Det är okej.
Som du vet har jag inget som helst intresse av såna här saker.
Men du har det så tufft.
Jag kan inte bara se på när du får kämpa än en gång.
Jag är ganska mjukhjärtad. Det vet du väl?
Så säg mig, vad blir det totalt?
Hur mycket ska jag betala?
Du behöver inte göra det.
Berätta nu.
Ett, två…
Va?
Vad är det för fel på den här?
Kommissarie Kim, kom hit.
Jag behöver spara materialet till mötet, men jag får inte in disketten.
När du har satt in den…
Jag gjorde det.
Du måste fälla ner den här. Nu kan du spara.
Då gör jag det…
Kommissarie Kim, du har ett ärr på armen.
Det ser ut som en brännskada.
Det är inget.
Det är rätt stort.
Har du skadat dig i jobbet?
Nåt sånt.
Det är inget.
Jag tog mig an en grupp ungdoms- brottslingar ensam för några år sen,
och blödde rejält på sidan. Jag har inte visat det på länge.
Ser du?
Jag fick sy minst åtta stygn.
Tog du dig an brottslingar ensam?
De var skolungar.
Han blev rädd och backade undan,
och då ramlade han in i en vägg alldeles själv.
Det var slutet av skolåret, så de var nästan högstadieelever.
Naturligtvis.
Det är nåt att skryta om.
-Jag går nu. -Okej.
SKYDDAR LIV I GEUMJE
En brand?
Sa hon det?
Ja.
Jag frågade för jag undrade över ett brännsår på en bebis.
Hon sa att det var en stor brand i närheten.
Hon lyfte upp barnet som var ensamt.
Letade hon inte efter föräldrarna?
De kanske letade efter barnet.
Hon sa att det inte fanns nån.
Hon bad oss att hitta en snäll familj åt honom trots brännskadan.
Du sa att kvinnan var i 20-30-årsåldern.
Kan hon ha varit min biologiska mamma?
Hon försvann innan vi hann ta några uppgifter.
Och det var så många år sen.
Jag beklagar.
Men jag vet att hon var katolik.
Hon bar en rosenkransring.
Av trä.
Minns du nåt annat?
Jag vet inte.
Kvinnan hade en biljett till Geumje.
Hon hade en regional dialekt, så jag antar att hon kom från Geumje.
Geumje?
BIOLOGISK MOR: OKÄND
BARNET GES EFTERNAMNET KIM
EN BRÄNNSKADA PÅ HÖGER ARM
SKYDDAR LIV I GEUMJE
Sålde du allt?
Jag kan knappt tro det.
-Ms Oh. -Ms Oh, tack för ditt hårda arbete.
-Allvarligt. -Tack.
Tack, allihop, för ert hårda arbete.
Du också, Jeong-suk.
Jag trodde att ms Ohs liv var långt ifrån olyckligt,
så den strategin tänkte jag aldrig på.
Jag trodde att fokus skulle vara på ämnet, inte graden av olycka.
Jag förstod av Seo-yeon
-att hon var intresserad av dig. -Jösses.
Hör på mig.
Om du tänker på det, så handlade din historia
om lycka, inte olycka.
Du kanske lät lite nedstämd, men du skröt faktiskt.
Jag trodde inte att hon skulle gå på det.
Allvarligt.
-Det är en sak jag vill veta. -Vadå?
Din historia lät realistisk.
Hittade du på eller var den baserad på erfarenhet?
Jag vet inte.
Jag hittade inte på allting.
-Jag visste det. Vilken del? -Vilken del?
JINHYANG HOF
Jag är så mätt.
Tack för maten.
Tack.
Va? De är så sensuella.
Jag hoppas att ms Heo har en sensuell natt också.
Jag vill inte tänka på det, men jag hoppas det.
Negligén var sexig.
Han tafsar på henne.
Kom nu. Det är som det är.
-Ingen bryr sig. -De borde ordna ett rum.
Herregud. De ordnar ett rum.
-De går in på ett hotell. -Gör de?
Kom.
Vilken karl!
Va?
Det är väl ordförande Eom?
-Ms Heos make. -Oj.
-Säkert? -Säkert?
Varför tafsar han på en annan kvinna på gatan?
Använde inte ms Heo negligén?
Jo.
Mamma hade den på sig.
Vad är det för nonsens?
Tappar du all skam med åren?
Jag tror inte mina ögon.
Du, din galna… För guds skull.
-För guds skull. -Varför klagar du? Jag köpte den.
Kan du ta en titt?
Hur kan du vara så hjärtlös?
Så din far lämnade huset trots att han sett henne i negligén.
Ja.
Jag antar att han gick till kvinnan sen…
Mamma vet att han brukar träffa nån.
Det har hänt förut.
Jag tänkte att du borde veta hur det ligger till.
Tack, Seo-yeon.
Tack.
Jag ska gå nu.
-Vi hörs. -Okej.
Hon lämnar väl tillbaka den, eftersom den inte funkade?
Jag tror det.
Hennes man gjorde henne arg, så jag hoppas att hon inte skyller på oss.
Allvarligt.
Där är fastighetsbyrån.
-Vi går en omväg. -Okej.
Geum-hui!
Vad ska vi göra? Springa?
Det är för sent.
Jösses.
Varför gick ni bara förbi?
Hur kunde ni låta mig springa?
Jag är ledsen, ms Heo.
Jag ska gå rakt på sak.
Det gäller produkten från igår.
Ms Heo…
Produktens effekt var…
…otrolig.
Allvarligt.
Min man var på mig så mycket igår natt.
Jag fick ingen sömn.
Jag var rädd att mina barn skulle vakna.
Så pinsamt!
Jag fick i alla fall uppleva effekten av produkten själv.
Jag förstår.
Okej.
Jag är glad att den var effektiv.
Ja.
Jag pratade nyss med damerna från The Royal Club.
När jag förklarade på telefon så ville de höra det ansikte mot ansikte,
så de kom till fastighetsbyrån.
Jag förstår.
The Royal Club?
Ja.
Om jag ska prata om den långa, passionerade natten,
kommer jag inte att kunna äta middag i kväll.
Jag måste gå nu.
Vi ses.
Hej då.
Vad var det där?
Vi vet att ordförande Eom avvisade ms Heo och tillbringade tid med en annan kvinna.
Men efteråt, kan han…
Omöjligt.
Hon ljög uppenbarligen.
Hon behövde inte göra det.
Allvarligt.
Så ömkansvärt.
Vi behöver inte gå en omväg. Kom.
Jag tycker synd om henne.
JACKPOT FASTIGHETSBYRÅ
Ordförande Eom får problem om han åker fast.
Men hon anade nåt.
Jag tycker synd om henne för första gången.
Plagget är i två delar.
Ni vet väl hur en negligé med axelband ser ut?
Det följde med en morgonrock.
Det var ganska elegant.
-Herregud. -Det var därför jag inte fick nån sömn.
Titta på kvällssminket som slynan har på sig.
Hej.
Bråka inte med mig.
-Vilken ragata! -Varför kallar du det kvällssmink?
Hur kunde hon säga nåt efter att ha förstört en familj?
Titta på ditt kakansikte!
Mamma.
Ja?
Varför skilde du dig inte?
Va?
Du skrev inte på skilsmässopapperen
trots att pappa gjorde så många hemska saker.
Det gjorde han.
När jag flyttade ville jag bryta alla band
och leva som om såna typer inte existerade.
Men jag var rädd att bli stämplad som en frånskild kvinna.
Efter som vi levde åtskilda,
gick det hemska rykten om mig, men inte om din far.
Jag undrade vad som skulle hända om jag verkligen skilde mig.
Jag trodde inte att det skulle hjälpa er.
Varför frågar du, förresten?
Va?
Bara för att.
Du blir arg på tv-serien, så jag undrade hur du stod ut i verkliga livet.
Är Min-ho inne i rummet?
Jag har fått nog av det här ritblocket.
Jag har i läxa att rita nåt.
En teckning?
Ja, jag måste rita min familj.
Jag köper ett nytt åt dig.
Dong-u sa att han inte vill rita sin familj.
När han ritar sig själv och sin mamma
frågar de andra barnen var hans pappa är. Han tycker det är jobbigt.
Jag skulle nog känna likadant. Inte sant?
Här. Lägg pennfodralet i ryggsäcken.
-Mamma. -Ja?
Jag behöver 10 000 won till böcker.
Tio tusen won?
Vi ses senare.
Ha en bra dag.
Mamma, jag behöver 2 000 won till en passare.
Två tusen won?
-Vi ses senare. -Hej då.
Mamma, jag behöver 500 won till lera.
Du också? Här.
Tack.
Okej. Håll din syster i handen.
Okej.
Jösses!
Du skrämde mig.
Ge mig 200 won till en isglass.
Säg: "Ma'am, snälla ge mig 200 won."
Va? Det kan jag inte.
Varför inte?
Du är aldrig en "ma'am" för mig.
Du är en kvinna.
Varför en så romantisk replik?
Din min hör hemma i en komedi.
Va?
Om du fortsätter att provocera mig, blir det som en erotisk film.
Lägg av.
Älskling, ska du inte jobba idag?
Sluta.
Det blir försäljning till The Royal Club så jag måste hämta produkterna.
Men Jeong-suk skulle ta hand om min del så att jag kan passa barnen.
Vilken snäll vän.
Allvarligt.
Du borde också hitta en vän som kan hjälpa dig i livet.
Ditt enda fel är att du inte är framgångsrik.
Du har en fin personlighet.
Men varför har du inga bra vänner…
Varför gjorde du så?
Dina läppar såg så mjuka ut.
Allvarligt!
Mjuka?!
Du vill bara slippa en utskällning.
Det var min avsikt först.
Men jag vill inte sluta nu.
Det är för tidigt för det här.
Det är inget nytt.
De äldre flickorna har gått och Eun-ji sover.
Morgnarna i ateljén är hetare än andras nätter.
-Kom. -Du måste vara galen.
-Du är från vettet. -Kom.
-Du är inte sann. -Kom.
-Skynda dig. -Är du ett djur?
-Så är det. -Kom nu.
-Kom. -Herregud.
Du är ju galen. Allvarligt.
Du ser ut som en kändis.
-Kändis? -Ja.
Ha inte ångerkänslor…
Gå inte.
Det finns gott om tid
-Även om allt försvinner -Allt försvinner
-Denna känsla och vi ska vara för evigt -Denna känsla och vi ska vara för evigt
Det är inte den enda låten.
Varför lyssnar du om och om igen?
Det var irriterande även när du sjöng olika låtar.
För några dagar sen sa nån
att jag såg ut som Shim Shin.
Jag tycker att låten passar mig bra.
Va? Du ser ut som vem?
-Shim Shin? -Ja.
Du kanske hörde fel.
Ser jag inte ut som honom?
Om nån sa att du ser ut som Shim Shin, finns det bara två skäl.
Nummer ett.
Personen kanske har dålig syn och är närmast blind.
Vad är det andra?
Personen gillar dig.
Det sägs att kärleken är blind.
Jag?
Aldrig.
Det här är apotek Wonbong.
Hej, Geum-hui.
Komma hem på lunch?
Okej. Ska jag ta med Dae-geun?
Nej.
Jag vill att du kommer ensam.
Jag vill prata med dig i enrum.
Enrum? Vad kan det vara?
Se till att du kommer ensam, älskling.
Älskling!
Älskling, jag är hemma!
Var är du? Jag är hemma! Var…
-Du är hemma. -Ja.
Va?
Bad du mig komma mitt på ljusa dagen för att visa mig den?
Jag kunde inte vänta.
Skynda dig och ta på den. Jag går och diskar.
Nej.
Den är till dig.
Va?
Vad menar du?
Du lovade.
Har du glömt?
Vad lovade jag?
Aldrig! Ms Heo?
Ja. Just det.
Ms Heo köpte mina produkter.
Hon presenterade mitt företag för The Royal Club.
Aldrig!
Träffades hon av blixten? Hur ändrade hon sig så plötsligt?
Om du inte tror mig kan jag ringa henne.
Det behövs inte. Vänta.
Vill du verkligen att jag…
Jag kan inte.
Ta på den nu.
Du ska dansa i den.
Det blir kallt när solen går ner.
Älskling, snälla du.
Jag har inte mycket tid.
Hur känner du dig nu?
Skamsen.
Och?
Ångerfull.
Glöm inte den känslan.
Om du går tillbaka på ditt ord igen, så tvingar jag dig att ha den!
Menar du att jag inte behöver ta på den?
Jag behöver väl inte dansa?
Knäpp skjortan innan jag ändrar mig.
Vi äter lunch ute.
Jag har tjänat bra.
Jag bjuder på lunchen.
Vänta. Jag håller på att knäppa… Älskling, vänta.
Nästa inslag:
En brand som tros vara anlagd startade i ett hus
i Oksan, Jeollabuk-do, och chockade invånarna.
På grund av branden fick mr Ohs familj som befann sig i huset
allvarliga skador och deras tillstånd är kritiskt…
Det är mordbrand.
De poliserna får nog fullt upp.
De kommer inte att kunna sova.
Har du nånsin haft ett sånt fall?
Ja.
Nej.
Det har inte varit nån mordbrand.
Geumje är känt för att inget händer.
Just det.
Chefen, var det inte ett fall när du var ny?
En serie anlagda bränder. Eller hur?
Om du var ny måste det ha varit för minst 30 år sen.
Just det. Det var ett sånt fall.
Branden var inte det viktiga.
Sluta tjattra!
Städa upp här.
Han åt inte upp maten.
Han verkar väldigt känslig.
Han måste ha kämpat med det fallet.
Det är fortfarande olöst.
Greps aldrig mordbrännaren?
Jag vet inte om man ska kalla honom mordbrännare eller kidnappare.
-Kidnappare? -Ja.
Nån startade en brand i stan och kidnappade barn i kaoset.
Bara nyfödda.
UTREDNINGSRAPPORT
ETT 70 DAGAR GAMMALT SPÄDBARN FÖRSVANN I BRANDEN
MORDBRAND MISSTÄNKS
OLÖST FALL
KONTORSMATERIAL
En teckning av familjen?
-Försiktigt. -Dummer.
Jeong-suk.
Hej, Jeong-suk.
Jag ska äntligen bli pappa.
-Va? -Hon var på undersökning idag.
Det har gått sex veckor.
Vi har köpt lite barnkläder.
Efter åtta års försök sen bröllopet får vi äntligen en bebis.
Mina värden såg inte så bra ut, så jag hade inga förhoppningar.
Läkaren sa att det var ett mirakel.
Älskling.
Varför berättar du alla detaljer?
Va?
Det är bara Jeong-suk.
Jag hämtar bilen.
Va? Okej.
Grattis.
Efter åtta år av misslyckade försök blev du mirakulöst gravid.
Jag vet vad du tror, men det är In-taes barn. Jag är säker.
Så säg inget.
Det skulle inte vara bra för nån av oss.
"Nån av oss"?
Älskling!
Vänta.
Just det.
In-tae och jag har väntat så på en bebis.
Du måste skydda din familj, och jag måste skydda min familj.
Inte sant?
-Jo. -Bra. Den här gången
skyddar de jorden tillsammans.
Universums försvarare, Voltron! Vi hjälps åt!
Benen är redo.
Åh, hej.
Mamma, pappa hämtade mig från skolan.
Kom.
Mamma.
Jag väntade på Min-ho med lite snacks och Seong-su kom med Min-ho.
Han hämtade Min-ho från skolan.
Jag ville ge honom en örfil, men Min-ho var där.
Visa inget inför Min-ho.
Jag tar hand om det.
Seong-su.
Vi måste prata.
Nu?
Ja. Nu.
Jag kommer strax.
Varför kom du utan förvarning?
Mamma verkade upprörd.
Jag hämtade Min-ho på väg hem eftersom jag saknade honom.
Får jag inte komma hit?
Jag ville se mitt barn i mitt hus.
Hur kan du vara så skamlös?
Skamlös?
Om jag hade varit skamlös skulle jag inte ha bråkat utanför huset.
Du har ingen aning om hur ledsen och förtvivlad jag var
över att lämna huset.
-Va? -Folk blir chockade när jag berättar.
De säger att det inte finns en enda man som inte är otrogen under sitt liv.
Menar du det?
Jag säger så här:
Det var inget passionerat förhållande.
Det hände bara en gång.
Det var ett misstag. När tänker du sluta tjata om det?
Och om det inte tog slut?
Vad menar du?
Mi-hwa…
…är gravid.
Hur känner du dig nu?
Vad spelar det för roll? Barnet måste vara In-taes.
Och annars bryr jag mig inte.
-Du bryr dig inte? -Nej.
Min-ho är mitt enda barn.
Du är min enda kvinna.
Ska jag känna mig rörd?
Jeong-suk.
Nu slutar vi.
Du borde veta hur man döljer ett misstag och går vidare.
Att reta mig när du tappar humöret är ingen bra idé.
Om vi verkligen skiljer oss, hur går det med Min-ho?
Va?
Min mamma sa att du är depressiv för att du uppfostrades av en ensam mamma.
Tänk om du utsätter Min-ho för samma öde?
Vad tänker du…
Hej, Han Jeong-suk!
Jag går för dagen.
Tänk igenom det här.
Är det okej att såra Min-ho när han är lyckligast med sin pappa?
Mamma, var är pappa?
Min-ho.
Pappa blev tvungen att ge sig av plötsligt.
Utan att säga hej då till mig?
Han kommer snart tillbaka.
Han sa att han skulle åka efter läggdags.
Han lovade.
Min-ho, gråt inte.
Är allt klart för skolan i morgon?
Nej.
Jag måste färglägga teckningen.
Sätt igång.
Förresten, mamma, vi kan väl bo med pappa från och med nu?
Va?
Pappa sa att han kan hitta jobb i Geumje.
Vi kan bo med pappa när han har hittat ett jobb i Geumje.
Gå in och gör dina läxor, unge man. Det är sent.
Okej.
Mamma.
Kan jag gå ut och hämta lite luft?
Okej.
Ta en promenad runt stan.
Du mår nog dåligt.
Jag är strax tillbaka.
Herregud.
-Jag är ledsen. -Nej. Är du okej?
Förlåt.
Är du okej?
Du måste se dig för.
Är du okej?
Du verkar väldigt berusad.
Jag har letat efter nåt i många år.
Det var därför jag kom hit.
I över tio år har jag letat i tron att det skulle vara svaret.
Men jag fick veta en annan sanning.
Nu måste min utredning ta en annan riktning.
Jag vet inte om det är rätt.
Jag är vilsen.
Jag känner likadant.
Jag har levt hela mitt liv med att bara ta hand om min familj.
Men nåt helt oväntat hände.
Nu måste jag bestämma mig.
Men jag vet inte…
…vilken riktning som gör mitt barn lyckligt.
Har du frågat honom? Vilken riktning som gör honom lycklig.
I stället för att gissa…
…borde du fråga ditt barn.
Även om det är svårt ångrar du dig mindre.
Du kan i alla fall fråga.
Min-ho.
Vi var på picknick vid Soyang-sjön.
Ja.
MIN FAMILJ
Min-ho.
När är du lyckligast?
Är det när vår familj är tillsammans som här?
Ja.
Vi är lyckliga när vi är tillsammans.
När pappa skrattade, skrattade du.
När du log, log jag.
Jag läste det i en barnbok.
"En lycklig person gör en annan person lycklig."
Försök.
Titta.
Håll den som om du håller en krok.
Håll den parallellt med vattnet och kasta så här. Förstår du?
Mamma, såg du?
Om du övar lite mer kan du få den att studsa tre gånger.
Jag ska göra det idag.
-Här. Fortsätt öva. -Okej.
Tack.
Jag vet att det inte var lätt.
Det var inte lätt, men jag tror att det är rätt val.
Vi hade så roligt förra gången vi var här.
Minns du?
Min-ho sa att ditt skratt fick mig att skratta,
och att mitt leende fick honom att le.
Han läste i en barnbok att en lycklig person skapar en annan lycklig person.
Men jag tror att sorgsenhet sipprar in snabbare.
Sen den dagen då jag såg dig och Mi-hwa tillsammans,
har jag inte skrattat från mitt hjärta.
Vi kan le från och med nu.
Nu…
…tycker jag att ditt leende är motbjudande.
Va?
Om jag är olycklig kommer Min-ho att märka det.
Jag kan inte låta det ske.
Vad gör du?
Jag trodde att du hade ändrat dig.
Planerade du att säga den här skiten?
Är du galen?
Jag vill att du ska känna smärta.
Va?
Jag vill att du ska minnas
det du har förlorat och känna smärta i åratal.
Han Jeong-suk.
Nu…
…kan du försvinna ur mitt liv.
Vi skiljer oss.
A VIRTUOUS BUSINESS
Kan vi göra nåt för henne?
Ska vi hitta en man åt henne?
Det sägs att ett gammalt brustet hjärta kan helas av en ny romans.
Kommer du hem till mig i morgon?
Va?
Är inte den där polisen lite otäck?
Han är lite otäck eftersom han inte säger mycket.
Han visar inga känslor.
Jag har en försäljning i morgon, men jag har fått förhinder.
Kan du gå i stället?
Vi jobbar och får lite frisk luft som om vi är på resa.
Vi känner oss fräschare.
Vi är från Underbara underkläder.
-Hörru! -Släpp mig!
Nej!
Åh, nej!
Får jag fråga
vem du letar efter i den här stan?
Hon kanske kan vara till hjälp.
Undertexter: Tina Engström