A VIRTUOUS BUSINESS
-Jeg gør det. -Tak.
Godt så.
Takket være dig kom jeg godt hjem.
Det var lige på vejen.
Tak.
-Jeg stiller det her, hr. -Okay.
Husk at kigge forbi til en komsammen, ligesom du lovede.
Selvfølgelig. Tak. Farvel.
-Okay. Hav det godt. -Okay.
JINHYANG BAR
Åh, du forskrækkede mig. Jeg var nær faldet.
-Kom. -Hvor gemte du dig henne?
-I gyden. -Du gav mig et chok.
-Kom.
-Hjemme er trods alt bedst. -Det er klart.
Jeg glemte nøglen.
-Hvad? -Hvad skal jeg gøre?
Jeg vidste det.
-Så jeg tog den med. -Hvad? Fjollerik. Skynd dig at åbne.
Jeong-suk.
-Jeong-suk, det er… -Hvad foregår der?
Gå indenfor.
Okay.
Jeg kom tilbage, fordi In-tae sagde, at et job ville blive ledigt.
-Jeg bor her indtil da. -Du ved ikke, hvornår det sker.
Dig og Mi-hwa under samme tag… Hvordan giver det mening?
Det var heller ikke et let valg for mig. Men hvilket valg havde jeg?
Jeg havde ikke råd til et motel, og In-tae sagde, jeg skulle komme videre.
-Det sagde han, fordi han ingenting ved. -Præcis.
Han ved intet, så det ville være sært at takke nej.
Desuden virkede det ikke, som om du ville tage mig tilbage foreløbig.
Er det din undskyldning?
Jeg tror, at jeg kan få et ordentligt job den her gang, Jeong-suk.
Snart vender jeg tilbage til dig og Min-ho med oprejst pande.
"Vender tilbage"?
"Med oprejst pande"?
Hvad så? Vil du virkelig gøre det forbi?
Jeg ved, at vi har det svært…
…men lad os løse det her.
Jeg ringer til dig.
Det ser lækkert ud.
-Mor. -Ja, hvad er der?
Du godeste.
Undskyld.
Værsgo. Spis.
Mor, går arbejdet ikke så godt?
Hvad?
Jeg tænkte på, om dit voksentingsfirma ikke gik så godt.
Det går fint. Derfor spiser vi den her lækre fisk.
-Har du pakket alt? -Jeg havde nær glemt det.
-Jeg skal købe skoleting. -Okay.
Jeg skal købe ler. Vær sød at give mig 500 won.
Fem hundrede won?
Det koster 400 won for to pakker,
men jeg skal bruge 100 won til en snack.
Godt så.
Lad mig se.
Hvad? Hvor er min pung?
Hvad?
Hvad er det? Den ser ret gammel ud.
Det er ikke noget.
Politiinspektøren kaldte på os. Hørte du ham ikke?
-Også mig? -"Også mig?"
Er du ikke en del af teamet?
Jeg må tale med alle angående et alvorligt problem, så kom med.
-Hvorfor er han så vred? -Han er ikke sjov, når han er vred.
Så skrues der op for blusset.
"Skrues op for blusset"?
For pokker, det er varmt.
Jeg troede, at du ville sige noget.
-Skynd dig nu at spise. -Du sagde, der var et alvorligt problem.
Åh ja. Det?
Der er afgjort et problem.
Vi har brug for bedre teamwork for at være mere produktive.
Du sluttede dig til teamet for nylig, men er endnu ikke så tæt på de andre.
Vi burde spise sammen indimellem for at styrke vores teamwork.
Jeg er enig.
Undskyld afbrydelsen, men må jeg bestille mere kød?
Hvorfor spørger du mig om det? Spørg ham, der betaler.
Nemlig.
Må vi bestille lidt mere kød, politiassistent Kim?
Gør, som I vil.
-Frue! -Fire portioner kød, venligst.
Jeg er så mæt.
Det må have været dyrt.
Men vi lærte noget vigtigt takket være politiinspektøren.
Om venskaber og relationer. Den slags kan ikke købes for penge.
Nemlig. Det føles, som om vi er blevet familie.
Fordi du gav maden, giver jeg desserten.
Automaten derovre ved kiosken har fantastisk kaffe.
Ellers tak. Jeg skal ud og foretage en afhøring.
Skal du? Men…
Hvad? Er det Seong-su?
Det er ham.
Var han ikke rejst? Er han vendt tilbage?
Hallo…
Jeg ved, at vi har det svært…
…men lad os løse det her.
Jeg ringer til dig.
Har I spist frokost?
-Ja. -Ja.
Seong-su, rejste du ikke for at finde arbejde? Er du tilbage?
Ja, der opstod en jobmulighed her.
Styr dit temperament den her gang, og hold ud.
-Du må ikke dukke op på politistationen. -Bare rolig.
-Jeg har vist ikke set ham før. -Han er ny.
-Han er meget dygtig. Politiassistent Kim. -Javel. Hej.
Skrald.
-Hvabehar? Skrald? -Ja.
Skrald.
Jeg så dig smide skrald på gaden.
Siger du det om et lille stykke tyggegummipapir?
Saml det op, og smid det i skraldespanden.
Altså…
Hvorfor skuler du til mig over noget så banalt?
Det er, som om du ikke kan lide mig.
Saml det op.
Hvad er der med jer? Jeg samler det også op.
-Det er ingenting. Vær ikke sådan. -Saml det op.
-Godt så. -Her.
Pas på, Seong-su.
Kom og få en kop kaffe ved automaten. Kom så.
FANTASY LINGERIE-SPØRGEUNDERSØGELSE
PRODUKTER, SOM KUNDERNE VIL KØBE
Det mest populære produkt, som kunderne ville købe,
var en fræk underkjole. Derefter fulgte en vibrator.
Største grund til at de ikke vil købe:
Nummer et: "Jeg er bange for at blive dømt."
Nummer to: "Prisen er for høj."
Det er rigtigt. De fleste er husmødre, så de har ikke råd.
Blandt dem, der købte produkterne, ville mange ikke købe igen.
Det er rigtigt. Vibratorer går jo ikke ligefrem i stykker.
Man har ikke brug for en til hver årstid. Det er forståeligt nok.
Derfor må vi gå efter folk, der ikke har købt noget.
Hvor kan vi finde velhavende kvinder uden nogen købshistorik?
-Jeg kender sådanne kvinder. -Hvad?
-Hvem? -Royal Club-medlemmernes koner.
Åh, du har ret. De kvinder har spenderbukserne på.
Frk. Oh, du kender Royal Club-medlemmerne, ikke?
Ja, men jeg må løse et problem, før jeg kan tale med dem.
Hvilket problem?
Royal Club-formandens kone.
-Ejeren af ejendomsmæglerkontoret? -Ja.
Den klub er som militæret. Kvinden i spidsen er formand Eoms kone.
Den kvinde…
Hun flippede ud under Jeong-suks første homeparty,
så hun bliver svær at overtale.
Jeg stødte på hende under spørgeundersøgelsen.
Da hun hørte om firmaet, bad hun mig tage afstand til hende.
-Er det ikke lidt ekstremt? -Du godeste.
-Hej. -Hej.
Hej.
-Du sagde ikke, du ville være hjemme. -Skal jeg da give dig besked om det?
Jeg vil spise frokost.
Jeg har købt dampede boller. Vil du have en?
Nej tak. Spis I dem.
Hvor ufølsomt. Han er iskold.
Vi går nu.
-Okay. -Tænk på måder at overtale frk. Heo.
-Okay. Det gør vi. -Okay.
-Jeg tager de to. -Okay.
-Jeg hjælper. -Okay.
-Hvad pønser I nu på? -Ingenting. Vi holdt møde.
Ud fra spørgeundersøgelsen lavede vi nogle forretningsplaner.
Javel, planer for at gøre formand Eoms kones til jeres fjende?
Og knuse min længe ønskede drøm om at flytte apoteket?
Hvorfor er du så negativ?
Man ved aldrig. Hun bliver måske min kunde en dag.
Kunde. Hold nu op.
Hun foragter jeres produkter. Hvorfor tror du, at hun vil købe dem?
Du lyver for dig selv uden at have en realistisk løsning.
Seriøst?
Hvad gør du, hvis hun køber mine produkter?
I så fald gør jeg alt. Så køber jeg alle produkterne.
Nej, det er ikke nok. Hvilke produkter er der?
Hvad er det?
Jeg tager den her på og danser rundt
inde midt i byen.
For guds skyld. Drop de tåbelige planer, og kom til fornuft.
Og lav så frokost! Jeg er sulten.
-Kors. -Han er utrolig.
Jeg skal nok vise ham.
DHALSIM MOD CHUN LI
Første runde. kæmp!
Jeong-suk!
-Hej. -Du godeste.
Sid ned et øjeblik. Jeg vil gerne sige noget.
-Sid ned. -Okay.
Godt. Her.
GEUNIL FOTOSTUDIE
En af mine søskende åbnede et fotostudie, så du burde kigge forbi.
-Hils fra mig, så får du god rabat. -Jeg vil have taget familieportrætter.
Hvad med din familie?
Undskyld mig?
Kors, spørg hende ikke om det. Hendes mand flyttede ud for længe siden.
Hvad? Hvorfor?
Jeg troede hende, da hun sagde, at han tog udenbys for at tjene penge,
men jeg så ham søge arbejde i Geumje. Han besøgte ikke sin familie.
Jeg troede, de snart ville blive skilt.
Ti stille, når du ikke kender hele historien.
Nemlig. Der er nok grimme rygter om Min-hos familie i omløb.
Gør det ikke værre.
Jeg hørte dem skændes for et stykke tid siden,
og så forsvandt Seong-su. Tager jeg fejl?
Altså,
sagen er den…
-Ja, det er en misforståelse. -En misforståelse?
Ja. Altså,
min mand hjælper en ven, der er lastbilchauffør.
Han bor der, indtil han officielt bliver ansat.
-Javel. -Javel.
-Mødes I så? -Selvfølgelig. Vi mødtes også i går.
-De har ingen problemer, okay? -Fokusér på dit eget ægteskab.
Hvorfor kom jeg med en bortforklaring?
Hvad? Politiassistent.
-Er du på hjem fra et sted? -Ja, jeg var til møde.
-Hvad laver du her? -Jeg ville tale med dig.
Mig?
-Hvad? -Du efterlod den i min bil.
Javel. Der var den altså. Jeg troede, at jeg havde tabt den.
Jeg kunne ikke greje, hvornår den forsvandt.
I går var meget hektisk.
Gik mødet godt?
Ja. Spørgeundersøgelserne hjalp virkelig.
Vi har et klart mål nu, så nu må jeg i gang.
Det er godt. Når man har meget på sinde,
er det godt at fokusere på arbejdet og holde sig beskæftiget.
Ja.
Hvorfor…
Det virkede bare, som om du havde været meget igennem.
Javel.
Okay.
Du har ret.
Det er godt at holde mig selv beskæftiget.
Mange tak for den.
Okay.
-Hav det godt. -Okay. Tak.
LEGITIMATIONSKORT
Godt.
Lad mig fokusere.
Jeg forstår situationen, men tror, at det bliver svært.
Som du ved, hader min mor dit foretagende.
Men jeg vil gerne tage tyren ved hornene.
Det vil være en god idé at lære hende at kende.
Ville en gave hjælpe?
Det eneste, min mor ikke kunne få, var en tiltrækkende mand.
-Hvad? -Hun mangler ingenting.
Javel.
Hvad er hendes interesser?
Interesser?
Ja, jeg vil vide, hvad der interesserer hende mest.
Altså, der er vel en ting.
-Okay. -Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
-Andres modgang. -Andres modgang. "Andres modgang"…
Hvabehar?
Jeg er indbegrebet af modgang. Når jeg siger, jeg er alenemor,
får ni ud af ti personer altid medlidenhed med mig.
Jeg kan forklare, hvordan jeg blev alenemor.
Hold da op. Du er stadig en professionel kvinde.
Jeg bor i en etværelses med en mand, der tjener under 50.000 om måneden,
og jeg har født et helt kuld unger. Kun én som mig kan tale om modgang.
Er jeg ikke den med mest modgang?
Min mand var utro med min bedste veninde uden at angre det mindste.
Køb agurker, græskar og perillablade.
Forårsløg, ris…
Hør her.
Ja, vi skal knokle for at få succes med firmaet,
men du bør ikke afsløre så smertefuldt et minde.
Det er rigtigt, Jeong-suk.
Et så smertefuldt minde bør forblive begravet.
Jeg er enig. En alenemors modgang bør være nok.
Nej, min modgang er perfekt. Frk. Oh, fortæl. Hvis modgang er nok?
Jeg ved ikke, hvad hun drages mest mod.
Geum-hui.
Du begår en stor fejltagelse.
Nu ved jeg, hvilken modgang der vil interessere hende mest.
-Kom tættere på. -Hvad?
-Hvor ser du elegant ud. -Du er blevet dygtigere.
Frk. Lee.
Du godeste.
Jeg vidste ikke, du var her.
Skal du have ordnet hår? Sid ned et øjeblik.
Nej.
Jeg ville tale med dig, da der er sket noget forfærdeligt.
Jeg kommer forbi senere.
Du godeste. Har du skændtes med din mand igen?
Jeg kommer tilbage. Jeg vil ikke gøre hende utilpas.
Mig?
-Det er fint. -Undskyld?
Andre end jeg må gerne være her.
Vi er jo ikke ligefrem fremmede. Det gør mig ikke utilpas.
Åh, jeg har ondt i nakken. Kom og sid ned.
Hvad er der? Hvorfor kom I op at skændes?
-Han er utilfreds med mit arbejde. -Javel.
-Han sagde så mange sårende ting. -Sårende ting? Som hvad?
Præcis hvilke sårende ting sagde han?
Det ved jeg ikke.
-Det var ret vulgært. -Hvad? Du godeste. Vent lidt.
"Du er en taktløs kvinde!" Noget i den stil?
"Jeg har aldrig mødt en mere amoralsk kvinde!"
Sagde han det? Bandede han?
-Det, han sagde, var værre. -Værre?
Utroligt! Du godeste. Hvor er det bare sjovt…
-Du må være blevet oprevet. -Han burde ikke dømme mig for mit arbejde.
-Han hyggede sig jo takket være det. -Hyggede? Hvad mener du?
Husker du det første homeparty, du deltog i?
-Jeg købte noget lingeri. -Ja.
En dag tog jeg det på af nysgerrighed, og han så det.
Og?
Fra det øjeblik af
var han nærmest ikke menneske.
Han var som et dyr.
Et dyr?
Hvad gjorde han?
-Den aften… -Fortsæt.
-Ju-ri. -Vi er her.
-Var det en god tur til kontoret? -Ja.
Vi hentede noget lingeri at sælge.
Der er kun nogle få, da det er et begrænset parti.
-Lad os sælge dem til eksisterende kunder. -Okay.
Er den ikke fin?
Okay. Tak.
Frk. Heo.
Jeg går nu.
Men du har ikke fortalt færdig! Du nåede ikke til det vigtige.
Lad os tale færdig på mit kontor.
-Lige nu? -Ja, jeg har tid.
Du godeste.
Held og lykke.
Tre gange?
Tre gange? Du godeste.
-Hvordan er det muligt på én nat? -Det er det, jeg siger.
Men nu er han vred og vil ikke have, at jeg gør det.
Man siger, at folk ændrer holdning, når de har fået lysten stillet.
Du godeste. Lysten stillet? Sikke en vovet udtalelse.
Nå, men vi skændtes, fordi jeg var skuffet over ham.
Undskyld, jeg må afsted. Jeg må gøre klar til homepartyerne.
Den her klæder dig virkelig.
Vent lidt.
Hør her.
Hvorfor køber jeg ikke alle de her?
Hvad?
-Du behøver ikke. -Det er okay.
Som du ved, har jeg ingen interesse i de ting,
men du går så meget igennem. Jeg holder ikke ud at se dig kæmpe mere.
Jeg er ganske blødsøden. Det ved du godt, ikke?
Sig mig.
Hvor meget bliver det?
Hvor meget skal jeg give dig?
-Det behøver du virkelig ikke. -Hold op. Bare sig frem.
En, to…
Hvad?
Hvad er der galt her?
Kim, kom her et øjeblik.
Jeg skal gemme materialet til mødet, men kan ikke indføre disketten.
-Når du har indført den her… -Det gjorde jeg.
-Du skal trykke ned her. Nu kan du gemme. -For pokker. Jeg gør det…
Hvad? Politiassistent Kim, du har et ar på armen.
Det ligner et brandsår.
Det er ikke noget.
Det er ret stort.
Kom du til skade under en efterforskning?
-Noget i den stil. -Det der er da ingenting.
Jeg var oppe imod en flok forbrydere helt alene for nogle år siden
og blødte voldsomt fra siden. Jeg har ikke vist arret frem længe.
Ser I?
Gør I? Jeg blev syet med over otte sting.
Var du oppe imod en flok forbrydere alene?
De var sjetteklasses elever.
Han blev bange, trak sig tilbage og løb ind i en mur.
Det var sidst på året, så de gik næsten i mellemskole.
Selvfølgelig.
Det er noget at prale med.
-Jeg går. -Okay.
BESKYTTER BORGERNES LIV OG SIKKERHED
En brand?
Sagde hun virkelig det?
Ja.
Jeg spurgte af nysgerrighed omkring en babys brandsår.
Hun nævnte en stor brand i et nabolag i nærheden.
Hun tog babyen op, som lå helt alene.
Ledte hun ikke efter forældrene?
De ledte måske efter ham.
Hun sagde, at der ikke var nogen.
Hun bad os om at finde en god familie trods arret.
Du sagde, at kvinden var i tyverne eller trediverne.
Kan hun have været min biologiske mor?
Hun forsvandt, før vi nåede at notere noget ned.
Og det er så længe siden.
Beklager.
Jeg ved blot, at hun var katolik.
Hun bar en rosenkrans. Lavet af træ.
Husker du noget andet?
Det ved jeg ikke.
Kvinden havde en billet til Geumje.
Hun talte med en regional dialekt, så jeg formodede, at hun kom fra Geumje.
Geumje?
BIOLOGISK MOR: UKENDT
BABYS EFTERNAVN BESLUTTES AT VÆRE KIM
BRANDSÅR PÅ HØJRE ARM
BESKYTTER BORGERNES LIV OG SIKKERHED
Solgte du noget?
Det er helt utroligt.
-Frk. Oh. -Frk. Oh, tak for dit hårde arbejde.
-Seriøst. -Skål.
-Tak til jer alle for det hårde arbejde. -Lige over, Jeong-suk.
Jeg tænkte, at frk. Ohs liv var langt fra ulykkeligt,
så den strategi faldt mig slet ikke ind.
Jeg tænkte, at fokus ville være på emnet og ikke på omfanget af modgangen.
En samtale med Seo-yeon viste mig, at hun var meget interesseret i dig.
Hør her. Den historie, du fortalte,
handlede faktisk om lykke og ikke ulykke.
Du lød måske en smule nedslået, men i virkeligheden pralede du.
Jeg troede ikke, hun ville falde for det. Seriøst.
-Der er noget, jeg vil vide. -Hvad er det?
Din historie var ret realistisk.
Fandt du på den, eller er den baseret på egne erfaringer?
Det ved jeg nu ikke. Jeg fandt ikke på det hele.
-Hvilken del? -Hvilken del?
JINHYANG BAR
Jeg er så mæt.
Tak for mad.
Tak.
Hvad? De er så sensuelle.
Bare frk. Heo fra ejendomsmæglerkontoret har en lige så sensuel aften.
Jeg vil ikke tænke på det, men ja. Den underkjole var virkelig fræk.
Se, hvor han gramser løs.
Hold nu op. Sådan er det jo.
-Folk er ligeglade. -Lej dog et motelværelse.
Du godeste. Det gør de.
-De går ind på motellet. -Gør de?
Kom.
Den mand.
Hvad?
Er det ikke formand Eom?
-Det er frk. Heos mand. -Du godeste.
-Er det? -Er det?
Hvorfor gramser han på en anden kvinde midt på gaden?
Tog frk. Heo ikke den underkjole på?
Hun tog den på.
Mor tog den afgjort på.
Hvad er det for noget pjat?
Bliver du mere skamløs med alderen?
Jeg kan ikke tro mine egne øjne.
Din vanvittige… For guds skyld.
-For guds skyld. -Hvorfor brokker du dig? Jeg købte den.
Tag i det mindste et kig. Hvorfor er han så hjerteløs?
Så du siger,
at din far udvandrede efter at have set hende i den underkjole?
Ja.
Han opsøgte vel den kvinde bagefter…
Mor ved godt, at han ser en anden for tiden.
Det er sket før.
Jeg tænkte bare, at I skulle vide besked.
Tak, Seo-yeon.
-Tak. -Jeg går nu. Jeg holder kontakten.
Hun returnerer den vel, da den ikke havde den ønskede virkning.
Det tror jeg.
Hendes mand gjorde hende vred, så bare hun ikke lader det gå ud over os.
Seriøst.
Der er ejendomsmæglerkontoret.
-Vi tager en omvej. -Okay.
Geum-hui!
Hvad gør vi? Løber vi?
Det er vist for sent.
Du godeste.
Helt ærligt. Hvorfor gik du bare forbi?
Hvordan kunne du lade mig løbe helt alene?
-Undskyld, frk. Heo. -Jeg går lige til sagen.
-Det handler om produktet fra i går. -Frk. Heo…
Effekten af det produkt var…
…helt fantastisk.
Seriøst.
Altså, min mand var så meget efter mig i nat,
at jeg slet ikke fik sovet.
Jeg frygtede, at mine børn ville vågne. Hvor pinligt.
Nå, men jeg oplevede selv effekten af produktet.
Javel.
Ja.
Jeg er så glad for, at det var effektivt.
Ja, og lige nu
talte jeg med kvinderne fra Royal Club.
Da jeg forklarede det over telefonen,
ville de høre det ansigt til ansigt og kom hen på kontoret.
Javel.
-Royal Club? -Ja.
Hvis jeg skal fortælle om den lange og lidenskabelige nat,
får jeg intet at spise i aften.
Nå, jeg går igen. Vi ses senere.
Farvel.
Hvad var det?
Vi ved, at formand Eom afviste frk. Heo og var sammen med en anden kvinde.
-Bagefter, kunne han mon… -Umuligt.
-Hun løj tydeligvis. -Det havde hun ikke behøvet at gøre.
Seriøst.
-Hvor ynkeligt. -Vi behøver ikke gå en omvej. Kom.
Jeg har ondt af hende.
JACKPOT EJENDOMSMÆGLERKONTOR
Formand Eom kommer i vanskeligheder, hvis han afsløres.
Men jeg tror, at hun aner uråd.
Jeg har ondt af hende for en gangs skyld.
Der er to tøjklæder.
I ved, hvordan en underkjole med stropper ser ud, ikke?
Og der var også en blød slåbrok. Sættet var ret fint og elegant.
-Du godeste. -Derfor fik jeg ingen søvn.
Se den aftenmakeup, som den heks har på.
Hej.
Overfald mig ikke.
-Den heks. -Hvordan er det aftenmakeup?
Hun skulle nødig snakke, efter at hun splittede familien ad.
Se det lag af makeup.
Mor.
Ja?
Hvorfor blev du ikke skilt?
Hvad?
Du gik aldrig igennem med skilsmissen, selv om far gjorde så mange dårlige ting.
Det gjorde han.
Da jeg forlod hjemmet, ville jeg bryde alle de ækle bånd
og foregive, at de udskud ikke eksisterede.
Men jeg var bange for at blive stemplet som fraskilt kvinde.
Fordi vi levede hver for sig,
gik der alskens grimme rygter om mig, men ikke om din far.
Jeg tænkte på, hvad der ville ske, hvis jeg afsluttede ægteskabet.
Jeg tænkte, at det ikke ville hjælpe jer på nogen måde.
Hvorfor spørger du?
Hvad?
Bare fordi.
Alt det tv-drama gør dig vred.
Jeg tænkte på, hvad du gjorde i det virkelige liv.
Er Min-ho inde på værelset?
Hvad? Det her tegnehæfte er brugt op.
Jeg skal tegne noget til skolen den her uge.
En tegning?
Ja, jeg skal tegne min familie.
Jeg køber dig et nyt hæfte.
Dong-u vil ikke tegne sin familie.
Når han tegner sig selv og sin mor,
vil de andre børn spørge til hans far. Det kan han ikke lide.
Jeg ville nok have det på samme måde. Ikke også?
Værsgo. Læg penalhuset i din skoletaske.
-Mor. -Ja?
-Jeg skal bruge 10.000 won til skolebøger. -Ti tusind won?
-Vi ses. -Hav en god dag.
Mor, jeg skal bruge 2000 won til kompas og vinkelmåler.
To tusind won?
-Vi ses. -Farvel.
Mor, jeg skal bruge 500 won til ler.
-Også dig? Værsgo. -Tak.
-Hold din søster i hånden på vej derhen. -Okay.
Du godeste.
Du forskrækkede mig.
Skat, stik mig 200 won til en is.
Sig: "Frue, vær sød at give mig 200 won."
-Hvad? Det kan jeg ikke. -Hvorfor ikke?
I mine øjne vil du aldrig være en frue.
Du er en kvinde.
Hvorfor er du så romantisk?
-Dit ansigt ligner en tegneseriefigur. -Hvad?
Hvis du provokerer mig, udvikler det sig til en fræk film.
Hold nu op.
-Skal du ikke på arbejde i dag? -Hold op.
Der skal være homeparty med Royal Club, så jeg må hente produkterne.
Men Jeong-suk overtager om eftermiddagen, så jeg kan passe børnene.
Sikke en god veninde.
Seriøst.
Du burde også finde en ven, der hjælper dig her i livet.
Ærlig talt, så er din eneste brist, at du ikke er succesrig.
Du har en fin karakter.
Men hvorfor har du ikke nogen ordentlige venner…
-Hvorfor gjorde du pludselig det? -Dine læber så meget bløde ud.
Seriøst.
Bløde, min bare. Du vil bare undgå en skideballe.
Ja, til at starte med.
Men nu vil jeg ikke stoppe.
-Det er for tidligt til det her. -Det er ikke noget nyt.
De store børn er gået, og Eun-ji sover.
Vores morgener i en etværelses er frækkere end andres aftener.
-Kom her. -Du må være skør.
-Drop det nu. -Kom her.
-Du er for meget. -Kom nu.
-Skynd dig. Kom her. -Er du et dyr?
-Det er du. -Kom nu.
-Du godeste.
Du må være skør. Seriøst.
Du ligner en kendis.
-En kendis? -Ja.
Gå ikke herfra med anger…
Gå ikke
Der er så meget tid tilbage
-Selv hvis alt forsvinder -Alt forsvinder
-Vil vi og følelsen vare evigt -Vil vi og følelsen vare evigt
Der findes altså andre sange. Hvorfor hører du dem om og om igen?
Det var irriterende, selv da du sang andre sange.
Nå…
Nogen sagde til mig forleden,
at jeg lignede Shim Shin.
Og sangen klæder mig også.
Hvad? Hvem ligner du?
-Shim Shin? -Ja.
Du hørte måske forkert.
Synes du ikke, at jeg ligner ham?
Hvis nogen sagde, at du lignede Shim Shin, så skyldes det en ud af to ting.
Enten…
…er personen synshæmmet og næsten blind.
-Eller også? -Eller også kan personen lide dig.
Man siger, at kærlighed gør blind.
Mig?
Aldrig.
Det er Wonbong Apotek.
Hej, Geum-hui.
Hjem til frokost?
Okay. Skal jeg tage Dae-geun med mig?
Nej.
Kom hjem alene.
-Jeg vil fortælle dig noget i enrum. -I enrum. Hvad kan det være?
Bare kom hjem alene, skat.
Skat! Skat, jeg er hjemme!
Hvor er du? Jeg er hjemme! Hvor…
-Du er hjemme. -Ja.
Hvad?
Bad du mig komme hjem ved højlys dag for at vise mig den?
Jeg kunne ikke vente.
Skynd dig at tage den på. Jeg gør mig klar.
Nej.
-Den er til dig. -Hvad?
Hvad mener du?
Du lovede det. Glemte du det?
Hvad lovede jeg…
-Det er løgn. Frk. Heo? -Ja. Nemlig.
Frk. Heo købte mine produkter og introducerede mig til Royal Club.
Det er løgn!
Blev hun ramt af lynet? Hvordan ombestemte hun sig så hurtigt?
-Ring til hende, hvis du ikke tror mig. -Det er ikke nødvendigt. Vent lidt.
Vil du virkelig have, at jeg…
Det kan jeg ikke.
Skynd dig at tage den på. Du skal danse i den alene.
Det bliver koldt, når solen går ned.
-Skat, jeg beder dig. -Jeg har ikke meget tid.
Hvordan har du det nu?
-Jeg skammer mig. -Og?
Og angrer.
Glem ikke den følelse.
Hvis du tager det tilbage igen, tvinger jeg dig til at tage den på.
Så jeg skal ikke tage den på?
Jeg skal ikke danse, vel?
Knap skjorten, før jeg ombestemmer mig. Vi spiser frokost ude.
Jeg tjente gode penge.
-Jeg giver frokost i dag. -Vent. Jeg knapper stadig op. Vent, skat.
Om lidt:
En formodentlig påsat brand brød ud i et hus
i Oksan i Jeollabuk-do, og rystede de lokale.
Hr. Ohs familie, som befandt sig i huset,
pådrog sig alvorlige skader og blev ilde tilredt…
En brandstiftelsessag. Det bliver ikke sjovt for efterforskerne.
De får ingen søvn.
Har du håndteret brandstiftelsessager?
Ja.
Nej.
Vi har ikke haft brandstiftelsesager. Geumje er kendt for netop det.
Nemlig.
Var der ikke en brand, da du var ny? En seriebrandstifter-sag, ikke?
Hvis du var ny, må det have været for 30 år siden.
Jo, der var sådan en sag.
Så vigtig var den brand heller ikke.
Ti så stille.
Ryd det her op.
Han spiste ikke op.
Han virker meget sensitiv.
Han må have kæmpet meget med den sag.
-Den er stadig uopklaret. -Blev brandstifteren aldrig fanget?
Jeg ved ikke, om jeg bør kalde personen brandstifter eller kidnapper.
-Kidnapper? -Ja.
Nogen påsatte brande i byen og kidnappede børn under kaosset.
Kun nyfødte.
EFTERFORSKNINGSRAPPORT
En 70 DAGE GEMMEL BABY FORSVANDT UNDER BRANDEN
BRANDSTIFTELSE YDERST SANDSYNLIG
UOPKLARET
LUCKY KONTORARTIKLER
En tegning af en familie?
-Pas på trinet, unge dame. -Fjollerik.
Jeong-suk.
Hej, Jeong-suk.
Jeg skal endelig være far.
-Hvad? -Hun var til tjek i dag.
Hun er seks uger henne.
Vi købte nogle babyartikler.
Efter at have prøvet i otte år siden brylluppet får vi endelig en baby.
Mine test var ikke så gode, så vi gjorde os ingen forhåbninger.
-Lægen sagde, at det var et mirakel. -Skat. Hvorfor fortæller du alt det her?
Hvad? Det er jo bare Jeong-suk.
-Jeg henter bilen. -Hvad? Okay.
Tillykke.
Efter otte års forsøg forgæves blev du gravid ved et mirakel.
Jeg ved, hvad du tænker, men det er In-taes baby. Jeg er sikker.
Så sig ikke noget.
Det hjælper ingen af os at skabe problemer.
"Ingen af os"?
Skat!
Øjeblik!
Det er rigtigt.
In-tae og jeg har ventet på det her barn.
Du må beskytte din familie,
og jeg må beskytte min.
Ikke sandt?
-Jo. -Denne gang beskytter de Jorden sammen!
Universets beskytter, Voltron! Kombinér!
Deres ben er klar.
-Åh, hej. -Mor, far kom og hentede mig i skolen.
Kom så.
Mor.
Jeg ventede på Min-ho med lidt snacks,
og Seong-su kom gående med Min-ho i hånden.
Han hentede Min-ho fra skole.
Jeg ville stikke ham en lussing, men Min-ho var der.
-Lad ikke Min-ho se din vrede. -Jeg tager mig af det.
Seong-su.
Lad os tale.
-Nu? -Ja. Nu.
Jeg er straks tilbage.
Hvorfor dukkede du uanmeldt op? Mor virkede meget forfjamsket.
På vej tilbage fra jobsamtalen hentede jeg Min-ho, da jeg savnede ham.
Hvorfor? Må jeg ikke komme her?
Jeg ville se mit barn i mit hus.
-Hvorfor skammer du dig slet ikke? -Skammer mig ikke, min bare.
Hvis jeg ikke havde skammet mig, havde jeg ikke haft det så svært.
Du aner ikke, hvis trist og elendig jeg har været
over at forlade hjemmet.
-Hvad? -Folk bliver rystet, når de hører det.
De siger, at der ikke findes nogen mænd, der ikke er utro i deres liv.
-Mener du virkelig det? -Jeg siger det her.
Det var ikke et lidenskabeligt forhold. Det skete kun én gang.
Det endte som en fejltagelse. Hvornår dropper du det?
-Hvad hvis det ikke endte? -Hvad siger du?
Mi-hwa…
…er gravid.
Hvordan føles det?
Mine følelser er underordnede. Barnet må være In-taes.
Hvis ikke, er jeg ligeglad.
-Betyder det ikke noget? -Nej. Min-ho er mit eneste barn.
Du er min eneste kvinde.
-Skal jeg blive rørt af det? -Jeong-suk.
Stop nu. Du burde vide nu, hvordan man dækker over en fejl og kommer videre.
At provokere mig i vrede er ikke klogt.
Hvis ægteskabet er ovre, hvad så med Min-hos liv?
Hvad?
Min mor sagde jo, at du var meget nedtrykt,
fordi du blev opdraget af en alenemor.
Hvad vil du gøre, hvis du lader Min-ho lide samme skæbne?
Hvad…
Hallo, Han Jeong-suk.
Jeg går nu. Tænk det igennem.
Er det okay at såre Min-ho, når han er gladest ved sin fars side?
Mor, hvor er far?
Min-ho.
Han måtte gå, fordi han skulle noget.
Uden at sige farvel til mig?
Han kommer snart tilbage.
Han sagde, han ville gå efter at have puttet mig.
Han lovede det.
Græd ikke, Min-ho.
-Har du lavet dine lektier til i morgen? -Nej.
Jeg skal farvelægge tegningen.
Så gør det.
For resten, mor, kan vi bo sammen med far fra nu af?
Hvad?
Far sagde, at han kan finde arbejde i Geumje.
Vi kan bo sammen med far, når han finder arbejde i Geumje, ikke?
Gå ind og lav lektier, unge mand.
-Aftenen er snart ovre. -Okay.
Mor.
Må jeg gå ud og få lidt frisk luft?
Okay.
Gå en tur rundt i byen.
Du må have det forfærdeligt.
Jeg er straks tilbage.
Du godeste.
-Undskyld. -Nej. Er du okay?
Undskyld. Er du okay? Hold øje med, hvor du går.
Er du okay?
Du virker meget fuld.
Jeg har ledt efter noget i mange år.
Derfor kom jeg her til byen.
I over ti år har jeg søgt det i troen om, at svaret fandtes der.
Men jeg lærte noget helt andet.
Nu må min efterforskning tage en ny retning.
Jeg ved ikke, om det er rigtigt.
Jeg er fortabt.
Jeg har det på samme måde.
Hele mit liv har jeg kun fokuseret på min familie.
Men det utænkelige skete.
Nu må jeg træffe et valg.
Men jeg ved ikke…
…hvilken retning,
der vil gøre mit barn glad.
Spurgte du ham?
Om hvad der vil gøre ham glad.
I stedet for at gætte…
…burde du spørge dit barn.
Selv om det gør ondt, vil du angre mindre.
Du kan i det mindste spørge.
Min-ho.
Det er, da vi tog på skovtur til Soyang-søen.
Ja.
MIN FAMILIE
Min-ho.
Hvornår er du gladest?
Er det, når familien er samlet sådan her?
Ja. Vi er glade, når vi er sammen.
Når far smilede, så smilede du. Når du smilede, så smilede jeg.
Det læste jeg i en børnebog. "En glad person gør andre glade."
Prøv.
Se her. Hold den som en krog.
Hold den parallelt med vandet, og kast sådan her. Okay?
Mor, så du det?
-Hvis du øver, slår den smut tre gange. -Jeg lærer det i dag.
-Værsgo. Øv dig. -Okay.
Tak.
Jeg ved godt, det ikke var let.
Det var ikke let, men jeg tror, at det er rette valg.
Vi hyggede sådan, sidst vi var her. Husker du?
Min-ho sagde,
at dit smil fik mig til at smile,
og at mit smil fik ham til at smile.
Han læste i en børnebog,
at en glad person gør andre glade.
Men
jeg tror, at tristhed påvirker en hurtigere.
Siden jeg så dig og Mi-hwa sammen…
…har jeg ikke smilet fra hjertet af.
Vi kan smile fra nu af.
Nu…
…finder jeg dit smil frastødende.
Hvad?
Hvis jeg er trist, vil Min-ho mærke det.
Det vil jeg ikke lade ske.
Hvad laver du?
Jeg troede, du havde ombestemt dig. Planlagde du at sige det her fis?
Er du vanvittig?
Jeg vil have, at du lider.
Hvad?
Jeg vil have, at du husker
de ting, du har mistet og lider i årevis.
Han Jeong-suk.
Og nu…
…skal du skride ud af mit liv.
Lad os blive skilt.
A VIRTUOUS BUSINESS
-Er der noget, vi kan gøre for hende? -Skal vi finde en mand til hende?
Det siges, at man kan reparere sårene fra gammel kærlighed med en ny.
-Vil du komme hen til mig i morgen? -Hvad?
Er ham politimanden ikke skræmmende?
Han er lidt skræmmende, for han siger ikke så meget,
og han er helt udtryksløs.
Jeg har homeparty planlagt i morgen, men noget er kommet i vejen.
Kan I holde det i stedet?
Lad os arbejde og få lidt frisk luft, som om vi er på tur.
Så kan vi forfriske os.
Vi kommer fra Fantasy Lingerie.
-Hallo! -Slip mig!
-Nej! -Åh nej!
Må jeg spørge dig om, hvem du leder efter her i byen?
Hun kan måske hjælpe.
Tekster af: Louise Tang