ERÉNYES NŐ
- Szégyen gyalázat! - Egek!
- Itt van. - Miféle őrült csinál ilyet?
Ugye?
Miért firkálna ilyesmit bárki más házára?
Miért, mi áll ott?
Micsoda hülye vagy!
Az áll ott, hogy S, E, X.
Jó, de mit jelent?
Egek!
Nem tudom.
Jeong-suk, maga tudja?
Azt jelenti…
Én tudom, mit jelent.
S…
- Igen? - Só?
- S… - Mondja már!
Szex!
Hagyja abba! Ez erkölcstelen!
Miféle szemétláda írt ide ilyesmit?
Persze, szörnyű ez a vandalizmus,
de az igazi probléma itt Jeong-suk.
Hogy?
Tegnap hallottam, hogy mit művel.
Ez azért történt, mert erkölcstelen holmikat árul!
De most észre tér és abbahagyja, ugye?
Nem hagyom abba.
Tessék?
Ebből fizetem a bérleti díjat.
Magának aztán van bőr a képén! Mintha olyan sokat kérnék!
Annyi munka közül miért pont ezt választotta?
- Jogos. - Seong-su tud erről? Ő nem ellenzi?
Mostanában nem láttam errefelé.
Elutazott?
- Lefestem a feliratot. - Mégis minek?
Ha továbbra is ilyen holmikat árul, újra meg fog történni!
Igaz.
Hisz a tettest még nem kapták el.
- Én… - Így van.
Anya!
Hogy?
Asszonyom!
Üdvözlöm!
- Anya… - Mi bajod?
Félsz, hogy tönkreteszem a szörnyű árudat?
Seong-su tudja, hogy éjszakánként ezekkel házalsz?
Ezért nem jön haza?
- Nem ez az oka. - Dehogynem!
Tudtam, hogy valami nem stimmel.
Seong-su nem tökéletes, de nem hagyna itt titeket csak úgy.
Ilyesmit nem vártam volna tőle.
- El tudom képzelni, mit érezhetett. - Tévedsz.
Akkor miért ment el?
Seong-su…
megcsalt.
Rajtakaptam. Ezért hagyott el.
Mi?
De ne aggódj, anya! Felnevelem Min-hót egyedül.
Hogy mondod?
El akarsz válni Seong-sutól?
És miből akarsz egyedül felnevelni egy gyereket?
Ezekből az ocsmányságokból?
Ocsmányság?
Ezek a holmik nem ocsmányak. Hasznosak lehetnek egy házasságban.
Képzelem!
A ti házasságotok rá az élő példa.
Nektek is milyen jót tett, ugye?
Hogy mondhatod ezt éppen te?
Az imént mondtam,
hogy Seong-su megcsalt engem egy másik nővel.
Tönkretette az életemet, te meg a munkám miatt aggódsz?
Mert az a probléma!
Ha folytatod, nem vigyázok többet Min-hóra!
Egyedül akarod felnevelni, nem?
Akkor lássuk, hogy boldogulsz!
GEUMJE RENDŐRSÉG
Hová tűnt?
Igen?
Garázdaság?
Valaki összefirkálta a falat?
És mit írtak rá?
Hogy mondta?
Rendben, köszönöm.
- Te jó ég! - Mi történt?
Már megint Han Jeong-suk.
Valaki a „szex” szót firkálta
a házuk falára.
- „Szex”? - Igen.
A tulajdonos toporzékol, hogy kapjuk el a tettest.
Uramisten!
Tudtam, hogy gond lesz, ha felnőtt holmikkal házal.
Lehet, hogy a vállalkozás révén valami szerelmi háromszögbe keveredett?
- Merész következtetés. - Az kizárt.
Amúgy szeretek garázda alakokat üldözni,
de most annyi a papírmunka…
Ez kész őrület! Egyetért, Kim nyomozó?
Majd én kivizsgálom az ügyet.
Ez a formanyomtatvány, ugye?
Kimegyek a helyszínre.
Ez meglepő.
Általában nem ilyen lelkes.
- Én sejtem, mi az oka. - Igen?
- Egy doboz elég? - Igen. Mennyi lesz?
Tizenháromezer.
Mennyi?
Fél dobozzal is lehet venni?
Harminc év alatt még senki sem kért itt fél doboz festéket.
- Adok hozzá ingyen ecsetet. - Jól van.
Tessék.
- Köszönöm. - Nincs mit. Minden jót!
Viszlát!
Sajnálom szegény nőt.
Remélem, elkapják azt a vandált!
Egyetértek.
Üdv!
Mikor látta utoljára tisztán a falat?
Este tíz körül érkeztem haza.
A fiam vette észre a feliratot másnap reggel 8 óra 20-kor.
Éjszaka festhették oda.
Nem látott senkit a ház körül?
Nem, senkit.
Vannak haragosai?
- Haragosom? - Igen.
Ezt a feliratot
olyasvalaki készíthette, aki haragszik önre valamiért.
Esetleg egy üzlettárs? Egy szomszéd, vagy egy ismerős?
Nem.
A helyiek talán helytelenítik a vállalkozásomat,
de nem vetemednének ilyesmire.
Nem tudom, ki tehette.
SZEX
Ne haragudjon,
de lefesthetem most már a falat?
Inkább ne. Ez bűnügyi helyszín.
Értem.
Fél, hogy a közösség elítéli?
Nem ez az oka.
A fiam nemsokára hazaér az iskolából.
Reggel próbáltam megnyugtatni, de ha a felirat nem tűnik el,
még aggódni fog.
Elég fényképet készítettem.
Lefestheti a feliratot.
Köszönöm, nyomozó.
Nincs mit.
Ne fáradjon ezzel!
A fia nemsokára hazaér.
Segítek a fenti résszel.
Anya!
Min-ho!
Örülök, hogy eltűnt a felirat, mielőtt hazaért.
Köszönöm szépen.
Nincs mit.
Szia, Min-ho!
- Ön kicsoda, uram? - Ő egy rendőrtiszt.
Kideríti, hogy ki firkálta össze a falat.
Értem.
- Jelentkezem, ha megtudtam valamit. - Rendben.
- A felirat eltűnt! - Igen. Mondtam, hogy semmiség az egész.
Így szebb is a fal.
Mondja, vásárolt valaki mostanában ilyen piros festéket?
Hadd gondolkozzak!
Kim úr, a kőműves sok festéket vesz.
Park úr a választási kampány miatt többféle színből is vett a plakátjaihoz.
Parancsoljon!
Finom kávé. Tudom, hogy szereti.
Köszönöm.
Ez forró!
A rizskereskedő is vett belőle a minap.
Pontosan mikor, emlékszik?
Nem is tudom…
Amikor az a műsor ment. Mi is volt a címe?
Amiben Son Beom-su szerepel.
- Jaj, asszony… - Megvan, az Állatkvíz!
Vigyázz már! Most kiöntöttem miattad.
Az agyamra megy az ősrégi bakancsod.
Dobd már ki ezt a katonaságból maradt hulladékot!
Miért dobnám ki? Semmi baja!
- Ilyesmit már nem lehet kapni. - Persze.
Hol szolgált, nyomozó?
Én a 38-as gyalogsági rohamosztagban.
Én a rendőrakadémiára jártam.
Igazán? Akkor maga az elithez tartozik.
Tudja, az osztagunkat
a szenvedélyessége miatt csak úgy hívták, „a harcosok osztaga”.
Már a gangwoni fagyban is ez a bakancs volt rajtam.
Hagyd már a bakancsod, meg a meséidet!
Csak felelj a nyomozó kérdésére!
Jól van.
- Hol is tartottam? - Mikor vette a rizskereskedő a festéket?
Akkor jött be, amikor az Állatkvíz ment a tévében,
vagyis este hét és nyolc között.
Kíváncsi volnék,
vajon mire kellett neki a festék?
Ez nagyon gyanús.
Nincs ebben semmi gyanús!
CSAK A SZEMETEK SZEMETELNEK
Látja? Teledobálják szeméttel a boltom előtti járdát!
Dühömben készítettem ezt a táblát. És miért engem gyanúsít?
Rajta, árulja el, ki tette a bogarat a fülébe?
Egy ilyen kisvárosban
az emberek összehordanak mindenfélét a másikról.
És ezt ki tette? Ki szemetel ide?
Az ördögbe is!
- Anya! - Igen?
Ez istenien néz ki.
A nagyi mikor jön?
Ma nem tud átjönni.
Én leszek veled ma este.
Tényleg? Nem mész dolgozni, itthon leszel?
Hány szeletet kérsz, Min-ho?
Hármat?
Jó. Fejezd be a leckédet!
Rendben.
- Halló? - Szia, Jeong-suk, én vagyok!
Ráérsz holnap délután? Lenne egy bemutatónk.
Egy bemutató?
Igen. Egy ismerősömnek kézműves boltja van.
Meséltem neki az árunkról. Holnap záráskor tarthatunk nála bemutatót.
Elég széles vevőköre van.
- Mehetnénk mindhárman. - Az a helyzet, hogy…
Ez most nem fog menni.
Hogyan? Miért?
Nos…
Nem tudom kire bízni Min-hót. Anyám nem vállalja többé.
Jaj, ne! Akkor mi lesz?
A férjem vigyázhatna rá,
de neki épp elég a saját csecsemőnk.
Van egy ötletem! Miért nem bízod rá Ju-rira?
Őt épp eléggé leköti a saját munkája.
Majd kitalálok valami mást.
Szia!
- Hogy lehetsz ilyen vidám? - Hogy?
Az osztályban minden fiú egy lány mellett ül,
csak mi vagyunk ketten fiúk párban.
Micsoda balszerencse!
Hogy lehetsz ilyen vidám?
Miért lenne ez balszerencse?
Én örülök, hogy te vagy a párom, Dong-u.
Tényleg?
Persze, engem mindenki kedvel, kortól és nemtől függetlenül.
Min-ho!
Anya!
Eljöttél elém?
- Ő a barátod? - Igen.
Üdv! Jang Dong-u vagyok, a hármas számú elsős osztály tanulója,
Min-ho osztálytársa.
Nagyon örvendek. Nem találkoztunk már valahol?
- Talán a tévéből lehetek ismerős. - Hogyan?
- Állítólag hasonlítok egy színészre. - Így már értem.
De nem hinném, hogy ott láttalak.
Dong-u!
Jeong-suk!
Tehát ő a te fiad, Ju-ri!
Ő pedig az enyém.
- Osztálytársak. - Igazán?
Egy kávé Jeong-suknak, forró kakaó a fiúknak.
Köszönjük.
Ez elképesztő! Nem is tudtam, hogy osztálytársak.
Én sem.
Úgy látom, összebarátkoztatok.
- Igen, jó barátok vagyunk. - Ez azért túlzás.
Még csak most ismerkedünk.
Hogy?
Nemrég beugrott Yeong-bok.
Azt mondta, lenne egy bemutató, de nincs ki vigyázzon a fiadra.
Igen, nos…
Ha nem tudsz mást, hagyd csak itt!
Nem lehet. Te is dolgozol.
Munka mellett vigyázok a saját fiamra is.
És egy osztályba járnak, biztos jól meglesznek egymással.
Ne aggódj, menj!
De akkor is…
Hagyja csak itt!
A segítségnyújtás kölcsönös.
Ma önnek segít valaki, máskor ön fog segíteni másnak.
- Ezt hol olvastad? - A Lady Kyunghyang márciusi számában.
Menj, még elkésel!
Egek!
Min-ho, légy jó fiú, rendben? Jövök érted, amint végeztem.
- Jó. - Rendben.
Nagyon köszönöm.
- Siess! - Köszönöm.
A kincses sziget.
- Bedauerolod a hajam? - Persze, ülj le!
- Hé! - Igen?
Jobb, ha elmondom most rögtön, úgyis rájönnél.
Anyám szingli anyuka.
De nagy szeretetben nevel.
Ha le mered szólni őt azért, mert szingli, akkor kapsz tőlem!
- De… - Igen?
Mi az a „szingli”?
- Olvass tovább! - Jó.
- Egyet adtál el, igaz? - Igen, egyet sikerült.
Egyet én is eladtam, nektek hála.
Megjöttünk. Mivel én kettőt adtam el, meghívlak titeket sült halra.
- Sült halra? - Igen.
Annál az utcai árusnál?
Igen.
Még sosem ettél ilyesmit?
Előkelő családban nőttem fel. Sosem vásároltunk utcai árusnál.
Igen, sejtettük.
Érezni rajtad az előkelő származást.
Azért megkóstolod?
- Mert mi, a pórnép éhen halunk. - Hagyd abba!
Menjünk! Velem ne is törődjetek!
Rendben.
Úgy tűnik, a grófnőnek ízlik a hal.
Ez dühítő.
Leéltem 50 évet úgy, hogy nem kóstoltam ilyesmit.
Mi-hóra Ju-ri vigyáz?
Igen.
Egy kicsit aggódom.
Bár a munkaidőnk elég rugalmas,
délutánonként és esténként szükséged lesz gyerekfelvigyázóra.
Valami baj van anyáddal? Eddig ő vigyázott a fiadra, nem?
Rájött, hogy mivel foglalkozom.
Nagyon kiborult.
Jaj, ne!
Most biztos dühös vagy rá.
Jeong-suk!
Az a férfi…
A ribanc férje, nem?
- Elnézést! - Menj csak!
In-tae!
De jó!
Úgyis beszélni akartam veled.
Miért?
A vállalkozásod miatt.
Tarthatnál bemutatót nálunk.
Nálatok?
Ez lenne Mi-hwa szülinapi ajándéka. Jó pénz lenne neked is.
Szeretnénk feldobni a házaséletünket.
Hisz tudod, mennyire szeretnénk gyereket,
de nem akar összejönni.
Mi-hwát nem érdekli a szex.
Hát ezt mondta?
Hogy nem érdekli a szex?
- Nem megy, sajnálom. - Miért?
Elnézést!
Én szívesen elmegyek Jeong-suk helyett.
Te talán nem érsz rá?
Hát persze, tele van a naptára.
De én is ezzel foglalkozom, és nagyon jól csinálom.
Örülnék, ha el tudna jönni.
Itt a névjegyem.
- Majd hívjon fel! - Köszönöm.
Majd találkozunk, Jeong-suk!
Viszlát!
Nem kell beugranod helyettem.
Miért ne? Legalább kereshetek vele. Tudod, milyen meggyőző vagyok.
Jól megkopasztom őket.
Te csak ne aggódj! Bízd ezt Yeong-bokra!
Jól szórakoztál?
Igen, elolvastam a Kincses szigetet és az Ifjú JoongAngot.
Még curryt is ettem!
Dong-u anyukája azt mondta, hogy máskor is szívesen lát.
- Igazán? - Igen.
Ez meg mi?
Apa küldte.
Biztos ajándék nekem!
KÜLDŐ: KWON SEONG-SU CÍMZETT: KWON MIN-HO
Ez Voltron!
Egy levél is van benne. Olvassuk el együtt, anya!
Jól van.
- Felolvasom neked. - Jó.
„Drága Min-ho! Apa vagyok.
Emlékeztem rá, hogy szeretnél Voltront, így megvettem neked.
Irigylem ezt a robotot,
mert ő játszhat veled,
és az ágyadban alhat.
Remélem, eljön majd az a nap, amikor én is újra veled lehetek.
Sőt, tudom, hogy így lesz.
Szeretlek, Min-ho.
Üzenem anyának, hogy őt is szeretem.”
Elnézést!
- Elnézést! - Igen?
Üdv, asszonyom!
A kutyája elég feszültnek tűnik. Nem kötné meg?
Ne aggódjon, Ppoppi még nem harapott meg senkit.
Nagyon aranyos kutya.
Mi a fene? Méghogy aranyos!
Istenem? Megsérültél?
Jó alaposan bevertem a hátsómat.
Alig tudok mozogni.
Mi legyen a bemutatóval a barátaidnál?
Ma este lesz, már nem mondhatom le. Megkérdeztem Geum-huit,
de ma este a Royal Club ülésére mennek.
Majd én elmegyek.
Biztos? Nem lesz gond?
Persze.
Ne aggódj emiatt! Pihenj!
Szia!
Gyere, segíts!
- Tarts meg! - Foglak.
Miért pont ide tettük a telefont?
- Jaj, ne! - Csak lassan!
Nagyon fáj!
Nagyon fáj?
Miért?
Csak nem sírsz?
Úgy sajnálom, édesem.
Ha lenne egy jól fizető munkám, ez nem történt volna meg.
Semmi baj. Mit akarsz ezzel?
Csak balszerencse volt.
Nem, én vagyok az oka. Rossz férj vagyok.
- Óvatosan! - Igen.
Hozok neked gyógyszert és fájdalomcsillapító tapaszt.
A tapasz jó lesz.
Szeretnél enni valamit?
Kéne, de nincs étvágyam.
Kérsz banánt? Tudom, hogy imádod.
De nagyon drága.
Emiatt ne aggódj!
Igazad van, megérdemlem. De adj belőle a gyerekeknek is!
Rendben, megyek és hozok néhányat.
Ő a legjobb férj.
De…
Tudsz adni pénzt?
Pénzt?
A kabátom zsebében van.
- Háromezret vegyél el! - Az elég.
Majd hozom a visszajárót.
Maradj itt, jó? Gyors leszek, mint a villám.
Nagyon sajnálom, szívem.
Szeretlek.
Most hálás legyek neki, vagy küldjem el a francba?
Néha magam sem tudom.
- Köszönöm. - Jöjjön máskor is!
Levágná a hajam?
Sajnálom, ma túl sok a vendégem. De legközelebb megcsinálom. Elnézést!
Jeong-suk!
A kolléganőmnek közbejött valami.
Elhoztam Min-hót, mert nincs ki vigyázzon rá.
Semmi gond.
Szia Min-ho! Rég láttalak.
Jó napot!
Ki az, drágám?
Csak…
Jeong-suk! Hát te?
Én hívtam meg. Ez a szülinapi ajándékod.
Mondtad, hogy a barátnőidet érdekelnék Jeong-suk termékei.
Előbb megkérdezhettél volna. Ez biztos kellemetlen Jeong-suknak.
Nem muszáj maradnod. Nyugodtan nemet mondhatsz.
Nem probléma. Így keresek egy kicsit.
Látod? Nincs semmi gond. Min-ho!
Amíg anya dolgozik, elmegyünk moziba?
Most megy a Young-gu és Daeng Chil 4.
De jó!
Elmehetek, anya?
Persze, menj!
Nyomás!
- Később találkozunk. - Jó.
Bejöhetek?
Hogyne.
Mi a baj, Min-ho?
Kérsz popcornt?
Mikor jön vissza apa?
Ezt én sem tudom biztosan.
Nagymama azt mondta,
hogy Geumjében apa nem kap állást.
Biztos ezért nem jön haza.
Ha sok egészséges ételt eszel,
akkor apa biztosan hamar visszajön.
Nos, ki kér popcornt?
- Máris jövök. - Jó.
Elnézést!
Elment, és tudjátok, hová?
- Hová? - Párizsba!
Párizsba?
- Hű! - És hoz nekem valamit.
- Irigyellek. - Tudjátok, hol van Párizs?
- Igen, csak még nem voltam ott. - Hol?
- Nem is tudod! - Ne csúfolódj!
- Fogalma sincs. - Nem ismeri a térképet.
- Mennyi idő az út? - Hat nap.
- Egek! - Hűha!
- Bizony. - Ez komoly?
Egy gimibe jártak Mi-hwával, igaz?
Mi még általános iskolából ismerjük őt.
Mi-hwa sokat mesélt önről.
A férjével is jóban van, ugye?
Igen, gyerekkorunk óta barátok vagyunk.
- Értem. - Tehát ez a helyzet.
Eléggé meglepődtünk, amikor Mi-hwa közölte, hogy férjhez megy.
Biztos ön is tudja,
mennyire hidegen hagyják a férfiak.
Kissé prűd, nem igaz?
De igen.
Ha már itt tartunk, vágjunk bele a felnőtt üzletbe!
- Rajta! - Légy őszinte!
Amióta férjhez mentél,
vonzódtál valaha más férfihoz?
Tessék?
Éreztél késztetést, hogy mással is lefeküdj?
Nagyon hezitálsz, talán igen?
- Elég legyen már ebből! - Csak nem felhúzta magát?
Milyen cuki!
Nem változott semmit. Olyan, mint volt.
Jeong-suk!
Mutasd meg a termékeidet!
Hogyne. Kezdhetjük?
Az a rész, ott!
- Odanézz! - Azt nézd!
Elnézést.
Min-ho!
Kwon Min-ho!
- Min-ho! - Üljön már le!
Elnézést.
- Nem láttak egy kisfiút egy játékkal? - Nem.
Min-ho! Kwon Min-ho!
- Nem látunk magától! - Sajnálom.
Menjen arrébb!
Üljön már le! Biztos kiment cigizni.
Nyolcéves.
Akkor se zavarja a nézőket!
A fiú nincs itt, menjen ki!
- Jesszusom! - Hihetetlen.
- Sok szép holmit vettem. - Nagyon köszönjük.
Nagyon jól szórakoztam, Mi-hwa.
- Én is. - És én is.
Én is meghívom Jeong-sukot a szülinapomra.
Hogyne, hívjon majd fel!
- Viszlát! - Viszlát!
- Minden jót!
- Köszönjük. - Szia!
- Sziasztok! - Légy jó!
Remek munkát végeztél, Jeong-suk.
Tényleg van ehhez tehetséged.
Nem tudtam, hogy ilyen meggyőző tudsz lenni.
Bár régóta ismerjük egymást, de van olyan oldalam, amit nem ismertél.
Bár, ami azt illeti,
én is így vagyok veled.
Min-ho!
- In-tae? - Min-ho nincs itt?
Miért lenne itt?
Hol van Min-ho?
Leírtam pár dolgot. Ezeket kérdezze meg a törvényszékiektől!
- Utána elmehet. - Igenis.
Ezt elintézem, aztán hazamegyek.
Rendben.
Itt Kim nyomozó.
Eltűnt egy gyerek?
Folytassa!
Min-ho!
- Min-ho nem jött ide? - Nem.
Sehol sem találom. Már jártam mindenhol, ami eszembe jutott.
Bejelentettem az eltűnését. A rendőrség biztos megtalálja.
- Jeong-suk… - Miért hagytad egyedül?
Csak egy percre mentem ki popcornért.
Nem hittem, hogy ilyen rövid idő alatt nyoma vész.
Nem tudsz te semmit!
Azt sem veszed észre, ami az orrod előtt zajlik.
Nyugodj meg!
Ne érj hozzám!
Jaj, Min-ho!
Min-ho! Most mit tegyek?
Mondd el újra, hogy mi történt pontosan!
Min-ho popcornt kért. Mondtam, hogy várjon meg.
- Ezt mondtad? - Igen.
- Érthetően? - Igen.
- És? - Utána eltűnt.
Az eltűnt gyerek miatt jött?
- Igen. - Hová mehetett?
Ott az anyja.
- Átnézted a környéket? - Igen.
Gondold végig! Hol lehet még?
Hol lehet?
Mindenhol megnézted? Kétszer is?
Megnézett minden helyet, ahová mehetett?
Igen.
Minden szokásos helyre elmentem.
Akkor megnézzük újra a mozinál,
ahonnan eltűnt.
Talán ott vár.
Csak az iskola és a házunk között közlekedik egyedül.
Olyan sötét van. Biztos halálra van rémülve.
És biztosan fázik.
Régen az Egyesült Államokban éltem.
Van ott egy vidámpark, Disneyland a neve.
Ez a város kisebb, mint az a park.
Meglesz a fia.
Várjon! Ott az anyám!
Anya!
In-tae felhívott.
Hogy történhetett ez meg?
- Egy nyomozóval keressük Min-hót. - Akinek már ágyban lenne a helye!
Hogy rángathattad őt is bele ebbe az erkölcstelen üzletbe?
Mit tehettem volna?
Te nem vagy hajlandó vigyázni rá, nekem pedig muszáj pénzt keresnem.
Mondtam, hogy ne csináld! Hogy utálom ezt a mocskos munkát.
Kiborít a gondolat, hogy a lányom
ilyen közönséges holmikkal házal!
Rosszul vagyok tőle.
Anya…
Értem, hogy szereted a pénzt, de ez több a soknál.
Valóban megéri így pénzt keresni?
Egy anya viselkedjen anyaként!
Nem szégyelled magad?
Na és te?
Te talán anyaként viselkedsz?
- Tessék? - Már így is szörnyen érzem magam,
de te belém rúgsz még egyet a szavaiddal.
Így viselkedik egy anya?
Neked kéne szégyellned magad!
Min-ho!
Kwon Min-ho!
Min-ho!
Jól van?
Igen. Menjünk, mielőtt túl késő lesz!
Min-ho!
Han asszony, ön menjen arra, én meg erre!
Rendben.
Min-ho!
- Kérdezhetek valamit? - Persze.
Nem látott egy kisfiút? Nyolcéves, kábé ilyen magas.
Min-ho!
Maga meg kicsoda?
Elnézést.
Azt hiszi, ennyivel megússza, hogy rángatja a fiamat?
Elnézést. Összetévesztettük valakivel.
Gyere!
Hol lehet Min-ho?
Voltak mostanában problémái?
Bármi, ami aggasztotta?
Nem igazán.
Bár hiányzott neki az apja, amióta elköltözött tőlünk.
Nem lehet, hogy őt keresi?
GOCHUJANG PAPRIKAGYÁR
Min-ho!
Anya!
Mit csinálsz itt? Már mindenhol kerestünk.
Jesszusom, jéghideg vagy!
Sajnálom.
Miért jöttél ide? Apa már nem dolgozik itt, nem tudtad?
De, épp azért jöttem. Beszélni akartam a vezérigazgatóval.
Miről?
Hogy vegye vissza apát.
Akkor újra együtt élhetnénk.
Hát ez az oka?
Jól van. Biztosan fázol.
Menjünk!
Gyere!
Kelj fel!
Menjünk!
Nagyon köszönöm.
Még épp időben megtaláltuk.
- Örülök. - Önnek köszönhetem, hogy meglett.
Én már azt hittem, hogy sosem látom többé, és nem tudtam józanul gondolkodni.
Ezzel minden szülő így van.
A gyermeke eltűnése minden szülőt őrületbe kerget.
Igen.
Az anyák már csak ilyenek.
Pihenje ki magát a nagy ijedtség után!
És lássa el az arcán lévő sebet!
Vigyázzon magára!
És tényleg…
Nagyon köszönök mindent.
RAGTAPASZ
Vedd fel a táskádat!
Tessék.
Így.
Megfésüllek.
- Anya! - Igen?
Mi történt az arcoddal? Megsérültél?
Ja, ez?
Semmiség.
Min-ho!
Elmenjek érted az iskolába?
Nem kell, Dong-uval jövök haza.
Nézz ide!
Egyenesen haza gyere! Ne menj el máshova anélkül, hogy szólnál!
Nem fogok.
- Megyek. - Tessék, fogd!
Legyen jó napod! Gyere egyenesen haza!
És köszönj szépen mindenkinek!
- Jó. - Menj!
Majdnem elfelejtettem! Ma van…
Egek!
Már jó ideje nem kaptam fizetést.
Ez több, mint amire számítottam.
Ugye?
Ennyi?
Tudod, amikor pénzhez jutsz,
kitörő örömmel kell fogadnod, hogy még több jöjjön!
Tessék, fogd meg!
Jó.
Háromig számolok, aztán hangosan kiabálva kezdj el pörögni!
Kiabálva? Oké…
Egy, kettő, három!
Egek!
Már nem fáj a hátad? Befelé menet még nagyon dörzsölgetted.
Igazad van.
Na jó, teljesen őszinte leszek.
A pénz látványa varázslatos módon meggyógyított.
De mi történt az arcoddal?
Csak egy karcolás, semmiség.
Tudod,
ez a látvány
minden bajomat feledteti.
Jeong-suk, mihez kezdenél legszívesebben a pénzzel?
Elmennék vásárolni.
Vásárolni?
- Üdv! - Ezt kérem.
Ezt a táskát?
- Ez 28 000 von. - Rendben.
- Köszönöm. - Viszlát!
- Ezt kérem. - Rendben.
- A lányomnak lesz, a tanuláshoz. - Értem.
Vegyünk cipőt!
Van más méret?
Egy csomag chwinamult.
- Hogy festek? - Csinos vagy!
Megvegyem?
Hármat kérek abból.
Köszönöm.
Köszönöm!
Majd én fizetek.
Jöjjön máskor, adok kedvezményt! Ígérje meg!
- Nézze meg ezt! - Legközelebb.
- Jöjjön máskor is! - Fogok.
Nagyon köszönöm, drágám!
Apa?
Mit csinálsz itt? Nem erre laksz.
- Miért jöttél vissza? - Aggódtam érted.
Apának kéne bujkálnia, nem neked.
Amit korábban mondtam…
Gondolkodtam rajta.
Rájöttem, hogy én is ilyen idős voltam, amikor történt.
Harminckét éves voltam.
Szeretetre vágytam. Hogy vonzó nőnek lássanak.
Jeong-ho, te mit szeretnél kapni apától, amikor hazajön?
- Vonatos gumipapucsot. És te? - Egy zacskó kemény cukrot.
Az apátok hónapokig volt távol.
- Mit számít, hogy mit hoz? - Anya, te nem vágysz semmire?
Csak arra, hogy apátok épségben hazajöjjön.
Nehéz lehetett dolgozni egy olyan helyen, ahol nem ismer senkit.
Megjött apa!
- Apa! - Apa!
- Jók voltatok? - Igen.
Gyere!
Annyit beszélt arról, hogy mennyit keres Szöulban,
hogy nem jön haza üres kézzel…
Hát nem is, de arra nem számítottam, hogy egy másik nőt hoz haza.
Akkoriban ez sok asszonnyal megesett.
Próbáltam összeszedni magam.
Anya, pisilnem kell.
Pisilned kell?
Apa az.
Mi történt? Hol voltál ilyen sokáig?
Mondtam már.
Menjünk be! Hiányoztam?
Hát persze.
Nem tehettem róla.
A szívem darabokra tört.
Ezt is kimosná,
kedves sógornő?
Hogy merészelte? Az én házamban! A gyerekeim mellett rá is mossak?
Elszakadt a cérna.
Megőrült?
Hé!
- Engedj el! - Hagyj!
Előbb te engedj el, őrült céda!
Mi a fenét műveltek?
Jól vagy?
Mutasd!
Yong-deok!
Ne sírj! Gyere, menjünk be! Ne sírj, jó?
Ott van fenn!
Hé!
Anya!
Menjünk!
De miért erre, anya? Nem haza megyünk?
Az már nem a mi otthonunk.
Mostantól csak mi hárman leszünk.
Te is tudod, hogy egész jól boldogultunk ezután.
Én választottam ezt az utat.
Mégis, a nehézségek sokkal jobban megviseltek és kiborítottak.
A bujaságuk tönkretette az életemet, a családomat.
Anya…
Ez az oka,
hogy annyira kiborultam,
amikor megtudtam, hogy olyasmikkel kereskedsz,
amiket az a nő viselne.
Ismerlek.
Tudom, hogy csak el akarod tartani magatokat.
Szegény kicsikém!
Valahányszor megbántalak a szavaimmal,
az én szívem is összetörik.
De…
nem volt könnyű elfogadnom.
Elállt az eső.
Min-ho már biztosan vár. Menj haza!
Tessék.
- Ez mi? - Ma kaptam fizetést.
Pulóver helyett ezt vettem.
Túl öreg vagyok már ehhez.
Nincs kinek mutogatnom.
Ne más kedvéért vedd fel! A magad örömére viseld!
Anya!
Hová tűntél olyan hirtelen?
Sehová.
- Miért van rajtad a táska? - Mert tetszik.
Holnap gyorsabban megyek,
hogy Dong-u lássa.
Kérsz?
Edd csak meg!
Máris jövök, csak elmosogatok.
Valahol mélyen tudtam, hogy mennyire fájt anyának.
Apád nagyon részeg.
Menjünk be!
A nő felbukkanása után
anya folyton kimerültnek tűnt.
Még nekem is feltűnt, gyerekként,
hogy milyen végtelenül szomorú.
DAESUNG GŐZGOMBÓC
Jeong-suk!
Tessék, egyél!
Te nem eszel, anya?
Ez a tiéd.
Nem nehéz?
Egyáltalán nem.
Ebből veszünk rizst és gőzgombócot. Ezért nem érzem nehéznek.
Nagyon finom.
Ennyire ízlik?
- Igen. - Akkor jó. Lassan edd!
NE FÉLJ GYÓNJ MEG ÉS TALÁLJ BÉKÉRE
Azt mondta, nem nehéz, és én elhittem neki.
De már tudom, hogy azért hittem neki,
mert hinni akartam.
Minek költött ilyesmire, amikor neki sem könnyű?
Elhitettem magammal, hogy jól van, hisz ő anya.
Sokáig áltattam magam ezzel,
miközben ő végtelenül magányos lehetett.
Most, hogy én is anya vagyok,
ez kimondhatatlanul bánt.
ERÉNYES NŐ
Azt hiszem, megvan az elkövető.
És ki az?
Beszállok mellétek.
- Remek ötlet! - Igen.
Négyen együtt sokra vihetjük.
Szerintem menő.
- De mit is csinálsz pontosan, anya? - Hogy?
„Fantázia Fehérnemű kérdőív”.
Felmérést végzünk a termékeinkkel kapcsolatban.
Ideje lenne végre észre térnie.
Össze kéne hívni a városban lakó nőket,
hogy tiltakozzunk a vállalkozásuk ellen.
Mit művel?
Hogy adjam fel?
Nem! Nem tehetem!
A feliratot fordította: Kisházi Viktória