OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
Co je?
Čong-suk.
Čong-suk, vysvětlím ti to.
Poslouchej mě, zlato.
Nesahej na mě.
Čong-suk.
Čong-suk!
Do háje!
PAK IN-TE
Tohle je poslední spoj. Pojedete?
No teda.
Ty syčáku!
Roztrhnu tě jak hada!
- Ne! - Vylez, šmejde!
Song-su chce pít?
Proč nepřišel sám?
Jedna lahev nestačí, vezměte aspoň dvě.
A taky tohle.
Kolik to dělá?
Lahev sodžu je za 400 wonů a krevetí krekry za 300.
Celkem 1 100 wonů.
- Mějte se. - Dobrou noc.
Jste v pořádku?
To jste vy, detektive.
- Děkuju. - Není zač.
Jste úplně opilá.
Kde bydlíte?
Bydlím tamhle,
ale jdu do obchodu.
Nemám dost pití.
Už takhle jste opilá ažaž.
To asi těžko.
Když prý budu hodně pít, zapomenu na problémy
a bude mi líp.
Ale ta bolest je moc čerstvá.
Pořád to bolí.
Mějte se.
Ach jo.
Tak počkat.
Kong-dži.
Kong-dži, miláčku můj.
Copak je?
Neříkalas, že máš hodně úkolů?
Udělám je o přestávkách.
Promiň.
Až si vydělám, hned ti koupím stůl.
To bychom neměli kde spát.
No jo! Nebudeme mít kde spát!
Co to děláš?
Co kdyby to někdo viděl?
Bylas hrozně sexy, nemohl jsem si pomoct.
Sexy, to sotva.
Po čtyřech dětech mám zadek celej povislej.
To není pravda!
Stárneš jako víno.
Jak se jmenuje ta americká zpěvačka? Madonna! Jsi víc sexy než ona.
Madonna?
Ty seš pitomec.
Ještě tě uslyší děti.
Co se děje?
Říkals, že si hledáš práci.
Výsadba už je letos hotová,
tak moc práce nezbylo.
V tiskárně toho mají hodně kvůli volbám, poptám se tam.
- Dobře. - Jo.
Co ty? Prodalas něco?
Ještě ne.
Vážně?
Komu se nelení, tomu se zelení. Časem to vyjde.
Hlavně neklesej na mysli, jo?
Tobě nevadí,
že takový věci prodávám?
Ostatní manželé prý byli vzteky bez sebe.
Pracuješ, abys uživila rodinu. Proč by mi to mělo vadit?
Když jsme se vzali, matka nám nechala věštit budoucnost.
- Budoucnost? - Jo.
Jasnovidka jí řekla, že já mám na peníze smůlu,
ale ty jsi jako sloup, co rodinu podepře.
Matka na to: „Je starší,
má silnou osobnost a bude živit rodinu?“
Myslela si, že to bude problém, ale já měl radost.
Tohle podnikání je tvůj první krok k tomuhle cíli.
Takže tě podporuju.
Ještě nikdy jsem neslyšela
tak málo povzbudivá slova.
Že jo?
Mám na bedrech velké břímě. Možná se zhroutím.
Vážně? To by nešlo.
Pojď sem.
- Přestaň. - No tak. Polož to.
- Co to děláš? Vařím. - Počkej.
- Proboha! - Bože!
Proč jsi mi to dala?
Jak se můžeš smát?
Já bych kvílel zoufalstvím.
- Co? - Nevím, co paní Hoová řekla,
ale v klubu jsem za ztroskotance.
Sedával jsem vedle předsedy,
ale teď jsem až na druhém konci stolu.
Když chci mluvit s předsedou,
musím co nejhlasitěji zakřičet: „Pane předsedo!“
Říkám, že chápu.
Nevěřím ti. To bude tou hroznou trvalou.
Každopádně
se na ty divné věci už ani nedívej.
Můžeš si najít vytříbenější koníček.
Třeba aranžování květin.
Ach jo.
Víte, kde to je? Odevzdejte to.
Tohle je vtipný.
Co to máte za sako?
Opičíte se po detektivovi Kimovi?
O čem to mluvíte?
Měl jsem ho vzadu ve skříni.
Tak to jo.
Příště ho tam nechte.
Nekupujte si nic, v čem jste k smíchu.
Co to děláte?
Mám nahlášenou krádež v supermarketu. Nashle.
To bude jenom nějaký drobný zlodějíček.
Tak proč si bral foťák?
To mi povídejte.
Jednou jsem s ním byl na hlídce.
Vyšetřování se moc nevěnoval,
pořád si jen něco fotil, „aby lépe pochopil okolí“.
Myslím, že…
Co?
Že se k policii dostal přes známosti. Je dost nešikovný a nekvalifikovaný.
Vy máte co říkat.
Už u několika případů jste ukázal, že nic neumíte.
- Ale no tak. - Jen pomlouváte.
Počkat.
Nedostal jste se k policii přes známosti?
Kdybych takový známosti měl,
nechal bych vás vyhodit.
Co jste to řekl?
Klidně pokračujte. Zjevně toho máte hodně co říct.
Jsem jedno ucho.
- Ne, já… - Kdy mě vyhodí?
Nemyslel jsem to tak.
SUPERMARKET
Musím to prodávat zrovna teď?
Moc hezky se k té naději nechováte.
Má to být vaše poslední naděje, tak bych myslel, že budete opatrnější.
Nevím…
jestli naděje vůbec existuje.
Táhne z ní chlast.
Kolik jste toho včera vypila?
Dvě lahve a pak ještě jednu a půl.
Jak to víte?
Neměla byste se potulovat opilá.
Málem jste si ublížila.
Cože?
Jste v pořádku?
Ale ta bolest je moc čerstvá.
Pořád to bolí.
Moc se za včerejšek omlouvám.
Na shledanou.
Vy jste ale fešák.
Volala jste ohledně krádeže?
Detektiv Kim To-hjon.
Jste detektiv?
Tahle je růžová.
Je ženská a ve směsi látky je elastan,
takže je těsná, ale měkká.
A tady
máme stejný návrh v jiné barvě.
Chtěla jsem podprsenku na ty svoje povislý prsa.
Co je tohle všechno?
Nejsme přece novomanželky.
Na tohle jsme moc staré.
O to víc to potřebujete.
Všechny jste vdané už přes 20 let, že ano?
Samozřejmě.
Opravdu?
Na něco se vás zeptám.
Která žena přijde vašemu muži nejkrásnější?
- Která? - Já určitě ne.
Správně!
Každá, co není jeho manželka.
Chlapovi se líbí každá žena, co není jeho manželka.
Máte pravdu.
Čím déle spolu žijete,
tím méně vás vnímá jako ženu.
- Jo. - Pravda.
A než se nadějete,
začne si s jinou.
- Všichni mužský jsou stejní. - Jo.
Ale!
Co kdybyste se z vás stala žena, která se od vašeho běžného já liší?
Mám červenou košilku, co je na to ideální.
Hřeb dnešního dne. Čong-suk?
Čong-suk?
Čong-suk? Červenou košilku.
No jo.
Tady.
Stalo se vám něco?
Jste celá zakaboněná a v jednom kuse vzdycháte.
Ne, o nic nejde.
Podívejte se, prosím.
Nic jí není.
Podívejte se na tu košilku.
Oblékly byste si to normálně?
- To si myslíte, jo? - Podívejte se na ni!
VEŘEJNÉ LÁZNĚ
Pardon. To je moje chyba.
Ale vůbec ne.
Stejně by si nic nekoupily.
Opravdu se nic neděje?
Vypadáš dost sklesle.
Ne, nic mi není.
- Opravdu? - Jo.
Tak jo.
Takhle budeme dál šlapat vodu.
Posledně jsi něco málo prodala, ale jen kamarádkám.
Musíme si nějak vydělat.
Nenapadá tě jak?
Bohužel.
Sotva jsme začaly, takže když…
se budeme dál snažit, jednoho dne uspějeme.
Jo. Budeme se dál snažit.
Pojď.
Ahoj, Min-ho.
Ahoj, mami.
- Líbilo se ti dneska ve škole? - Jo.
Paní učitelka řekla, že hezky píšu!
Ukážu ti to.
Čong-suk, jsi doma?
Hledá tě.
No…
Min-ho, hrajeme s paní bytnou na schovku, jo?
Teď hledá ona, tak se nenech chytit! Pšt!
Myslela jsem, že jsem ji slyšela jít po schodech.
Nenašla jste nás, zase pykáte vy!
Takže jste doma! Čong-suk!
Proč jsi mi neotevřela, když jsi celou tu dobu byla doma?
Co to Min-ho říkal o pykání?
Řeklas mu, že hrajeme na schovávanou?
No…
Musíš ho vést ke slušnosti, i když na tom nejste dobře.
Neměla bys před ním lhát.
Teď buď upřímná.
Kdy mi zaplatíš nájem?
Hned teď.
Měla bych to dát firmě.
Maminka má spoustu peněz.
Tak se neboj, jo?
Ano, Min-ho.
Mami, na.
Co?
Šetřil jsem si na robota,
ale už ho nepotřebuju.
Dávám ti je. Otevři to.
Už jsem v první třídě, tak už jsem na roboty stejně moc velký.
Neměla bych se takhle chovat.
Co mě to napadlo?
BARVA NA VLASY
Ču-ri.
Čong-suk.
Copak je?
Přišla sis udělat vlasy?
Ne. Chci se tě na něco zeptat.
A na co?
Posaď se.
Víš…
potřebuju někde prodávat produkty.
Nemohla by ses za mě přimluvit
u některých svých klientek?
Chtěla bych představit.
Jestli žádám příliš…
Ale ne. Ztratit slovo samozřejmě můžu.
- Jsme tady! - Ču-ri.
- Vítejte. - Dobrý den.
Dobrý!
Že jsme se díky Čong-suk onehdy dobře bavily?
No já nevím.
Potřebuje někde prodávat produkty.
Co u vás doma?
V žádném případě!
Rozneslo se to a obě jsme doma měly problémy.
Jo.
Nás tyhle sprostý věci stejně nezajímají.
Přesně.
Já myslela, že právě jo.
- Co? - Co?
Když si tu listujete časopisy,
úplně hltáte cokoliv o sexu.
„101 pozic, při kterých by byl Casanova za puritána“.
„Tipy tak žhavé, že ušetříte za topení“.
O čem to mluví?
Po vašem odchodu jsou ty stránky celé ohmatané.
O čem to mluvíte?
S někým si nás pletete.
Jo! Já si četla o vaření! A o čem ještě…
O vzdělání! O tom čtu.
Tohle je absurdní.
Dneska si nenechám udělat vlasy.
- Nashle. - Nashle.
- Počkej na mě. - Mějte se.
Jsou moc staré na to, aby se chovaly tak stydlivě.
Čong-suk.
Nenech se tím odradit. Pokračuj.
Vím, že se ti začne dařit.
Myslíš?
Ráda bych ti pomohla.
Musím si vydělat víc než ostatní,
protože jsem matka samoživitelka.
- Mám to stejně. - Co?
Teda…
Taky si chci hodně vydělat.
Ču-ri, jestli chceš, měla bys to dělat taky.
Představím tě ve firmě.
Ráda bych, ale na přípravu nemám čas.
„Na přípravu“?
Je to podnikání, určitě se musíš hodně připravovat.
Já třeba dneska
musím otestovat nové barvy na vlasy.
Všechny?
Ano.
Produkty, které zákazníkům prodávám, musím znát.
A musela bych si nastudovat a vyzkoušet
všechno to prádlo a hračky.
A na to nemám čas. Chápeš?
Aha.
Asi máš pravdu.
Haló?
Čong-suk.
Co? Nemůžeš přijít?
Myslela jsem si, že toho budeš mít hodně.
To nevadí.
Naaranžovala jsem je ve směru hodinových ručiček.
A teď takhle.
Nevěstin závoj na holá místa.
Tohle je hrozná nuda.
Já se unudím k smrti.
Čong-suk se to podnikání asi daří.
Tohle je nejpružnější.
„Nejpružnější“.
Už mám hotové košilky!
Co dál, Čong-suk?
Tohle.
BRADAVKA, PENIS, ZASUNUTÍ, ŽALUD…
Mám to všechno.
Bože.
Tohle je „bradavka“.
Tohle je mužský „penis“.
Tohle je „penis“.
- Tohle je „zasunutí“. - „Zasunutí“.
Tohle je žalud.
Co že to bylo?
Žalud.
- Žalud. - Aha, žalud.
- Žalud. - Ano.
Ty jo.
Dvě ženský, co za bílýho dne křičí „žalud“.
To jsme to dopracovaly.
Máme vše připraveno?
Už skoro jo.
Nejde mi přeložit takhle věta.
Ukaž.
Počkat, nemám šanci to rozluštit.
Tys chodila na středí, já ne. Jestli to nevíš ty, tak ani já.
Co budeme dělat?
Neznáme někoho, kdo umí anglicky?
Já vlastně ano!
Poslední věta zní:
„Silný
kouzelný hůlkový
vaginální stimulátor pro ženy,
který vám ukáže svět fantazie.
Tato silná kouzelná hůlka
stimuluje ženskou…
Stimuluje tu oblast a ukáže vám svět fantazie.“
- Paráda. - No páni.
Ty jo.
Jste vážně dobrá.
Kdo by tušil, že titul využiju k tomuhle?
- Moc děkujeme. - Díky.
- Mimochodem… - Ano.
Vážně je to pravda?
Co prosím?
Přijde ti, že ti ukázal svět fantazie?
No vlastně…
Povím vám to zítra.
Tohle je to poslední,
co jsme ještě neozkoušely.
Chceme si to nastudovat.
Samy to zkoušíte?
Chápu.
OSLAVA EXPOZICE V TEDŽONU 1993
Ty jo, koukej na ten parádní ohňostroj!
Máma tak parádní není.
Proč je ta cibulka velká jako můj palec? Kdo to má jíst?
Jarní cibulka je dobrá na imunitu, aby ses nenachladila.
To máš odkud?
Z lednového čísla Woman Donga.
Nečti časopisy v salonu.
Haló?
Teď nemám čas. Ještě se ozvu.
Co je, mami?
Chce tě vidět přítel?
Ne. Dneska budu s tebou, Tong-u.
Běž za ním.
Když se rodič
moc soustředí na dítě, akorát si vypěstuje nezdravou posedlost.
To máš odkud?
Z článku v únorovém čísle Woman Čungang.
Ani na ty časopisy nekoukej.
Nejsou pro tebe vhodné. Jsi moc malý.
Proč ne?
Říkalas, že je dobrý být ve všem napřed.
Ty musíš mít vždy poslední slovo.
Napřed ochutnáme vývar.
Dnes je obzvlášť dobrý.
- Co do něj asi dali? - Je výborný.
Detektive Kime, vy nechcete?
Jíte jenom rýži.
Vážně?
A minule jste nechtěl dušené s kimčchi.
Nemám na to chuť. Jen si dejte.
Nemáte chuť? To je k smíchu.
Vy jeden…
Jak jde zaučování?
Není se co učit.
Víme, kdo tu dělá problémy.
Kim Tu-sok, Pek Sung-tak, Kwon Song-su.
Kdo je Kwon Song-su?
Vždyť víte.
Manžel Han Čong-suk, té, co prodává hračky pro dospělé.
Už od dětství
se neustále pral, měli jsme ho tu každou chvíli.
I po svatbě se porval s každým,
kdo ho naštval.
Nedávno zmlátil ředitele Kočchudžangu z Kumdže.
Hrozná záležitost.
Jak ta žena mohla skončit s někým takovým?
Je to bývalá Miss chilli paprička
a prý je hodně chytrá.
Je to záhada.
Neviděl jste ji, když jste řešil to hlášení?
Co myslíte?
Nevím. Možná vrána k vráně sedá.
To není moc spravedlivé.
Musí řešit
všechny manželovy průšvihy.
Má spoustu vedlejšáků,
a dokonce dělala i hospodyni.
Myslíte, že hračky pro dospělé prodává, protože chce?
Nejspíš se jen snaží uživit.
I tak zašla moc daleko.
To vy zacházíte moc daleko! Nechte maso i ostatním!
Tolik jsem toho nesnědl!
Ale snědl!
REALITY JACKPOT
Pojďte dál.
Hledám dům.
Jistě. Posaďte se.
HO JONG-DŽA
Tak dobrá.
Vás jsem tu ještě neviděla.
Slyšela jsem, že najímají v továrně na kočchudžang.
Pracujete tam?
- Ne. Jsem policista. - Aha, policista.
Neřešil jste před pár dny hlášení o nějakých ženách?
Zajímalo by mě, co se pak stalo.
Proč jsou na svobodě? Měly by být za mřížemi.
Vůbec to nechápu.
Nahlásila jste je vy?
Jistěže ne! Jen jsem slyšela klepy.
Proč bych je nahlašovala?
V takovém malém městě…
Ukážete mi ty domy?
Samozřejmě.
Jaký máte rozpočet?
Chci si najmout něco za 500 000 wonů měsíčně.
Aha. Pět set tisíc měsíčně?
V klidném prostředí
a se skladem nebo sklepem.
Jste náročný, co?
Je 500 000 wonů moc málo?
Nevyznám se v tom.
Aha.
Chcete platit 500 000 wonů za nájem, ne za kauci?
Ano.
Tady.
- Okolí vám vyhovuje, ne? - Ano.
Podíváme se dovnitř.
Tráva je udržovaná.
Na tu částku je to skvělé, nemyslíte?
Nic lepšího nenajdete.
A ty vysoké stropy.
Je tu hodně světla a uvidíte odsud krásný západ slunce.
No jo. Chtěl jste sklep?
Ten je tamhle.
Pojďte. Balkon v patře je úchvatný.
Pojďte za mnou.
Balkon je naprosto úžasný.
A za domem je moc krásně.
Tohle je tomel. A tamto kaštan.
Prostě nádhera.
A ten výhled na řeku. Že je to krása?
Být vámi,
pořídila bych si za tu částku něco uprostřed města.
Blíž ke stanici a obchodům.
Není to moc stranou?
Ne, mně se tu líbí.
Chtěl jsem pozorovat.
„Pozorovat“?
Co pozorovat?
Rozhodujete se rychle.
Co nábytek? Znám dobrý a levný obchod.
Domluvím vám slevu.
To není třeba. Nevím, jak dlouho tu zůstanu.
Jak to myslíte?
To máte tak nestálý život?
Když už tu jste, zůstaňte aspoň pár let.
Co to?
Ještě se nevzpamatovala.
Nevím, jestli jste to slyšel,
ale prý se hrozně pohádala s manželem kvůli prodeji
nestoudných věcí pro dospělé. A její manžel pak odešel.
Vůbec mě to nepřekvapuje.
Co za chlapa by tohle tolerovalo?
Chápu, jak se cítí.
Vy taky, že jo?
Vlastně ani nevím.
To je jedno.
Ach jo.
No…
Další produkty probereme později.
Vyzkoušelas to?
Sdílíme pokoje, tak jsem nemohla.
Jaké to bylo?
Ukázalo ti to svět fantazie?
Tak povídej!
Jo, na chvilku jo.
Na chvilku?
Pojďte blíž.
- No páni. - No páni.
Ano.
Paní Kimová měla pravdu.
Některé ženy to nikdy nezkusily,
ale jak to zkusí, už se bez toho neobejdou.
Ty jo.
Teď už tomuhle obchodu věřím.
Já taky. Věřím, že může uspět.
Děti byly včera u sousedky,
tak jsem si zkusila tu košilku, co vypadá jak síťka na cibuli.
- A vešel manžel. - Co se stalo?
No…
Jako bych byla cibule.
Hned mě svlékl.
Všechny vrstvy.
No teda.
Napij se.
Všechno.
Ty recenze jsou skandálnější, než jsem čekala.
Když už jsme u toho…
Vím, že je to ode mě nestydaté,
ale nemohly bychom znovu prodávat u vás doma?
To by bylo skvělé.
To by bylo hezké.
Jistě.
To je skvělé!
Moc děkujeme!
Když budou zákaznice trochu upřímnější,
tak myslím, že máme šanci.
Já taky.
Jste nejlepší.
- No vážně. - Děkuju.
- Jste moc hodná. - Děkuju.
- Dej mi pusu. - Ale no tak.
Uklidni se. Už tam skoro jsme.
Nerozplač mě,
nechci, aby se na mě
vzpomínalo jako na smutnou píseň.
Zůstaň se mnou.
SCHOVÁVEJTE SI ÚČTENKY
Je to hrozný.
Pardon, byl jsem moc hlasitý?
Nemluvím o tobě, ale o sobě.
Jsem zoufalý a je to hrozný.
- Co? - No…
má paní Hoová dnes dobrou náladu?
- Myslíte mámu? - Ano.
Jo, celkem asi jo.
Řekl bych, že spíš ne.
Říkala něco o mé rodině?
No…
Já to věděl! Něco víš.
Tak mi to vyklop a nic nevynechej.
Ale to by vás hrozně vzalo.
Ale neboj se!
Jak jinak pochopím, jak přesně se cítí?
Já to ustojím,
tak mi pověz, co říkala. Slovo od slova.
Říkala:
„Pustila jsem si ty s**** k tělu, protože mě prosili,
ale neznají svoje z**** místo.
Jestli jim pronajmu tu z**** budovu, budu zralá na blázinec!“
Tohle řekla.
Jste v pořádku?
Te-gune.
Je tvoje matka v kanceláři?
Měj se, mami.
Proč ti volá tak pozdě v noci?
Určitě k tomu má důvod.
- Pozor na auta. - Dobře.
- Tak jo. Už půjdu. - Jo.
Co to děláš?
Byl na nich prach.
Potřebuješ něco?
Dělám dušené s tondžangem, ale nemůžu najít ančovičky.
Jsou pod rýžovarem.
Aha, tak tam.
Ču-ri.
Ahoj.
Čong-suk, co že jdeš tak pozdě?
Chci tě požádat o laskavost.
Počkej, umyju si ruce.
Dobře.
Nechte to tak 30 minut.
- Pak postavte vodu na čaj. - Ahoj.
Až vychladne na 70 až 80 stupňů, přelijte vodu z konvice
do hrnečku.
- Čaj si… - Co to posloucháš?
Jak se dělá čajový obřad.
Když to poslouchám,
přijdu si víc nóbl,
i když piju jen kakao.
Do hrnečku
napřed nalijte jen 20 procent čaje.
Pak do hrníčku nalijte čaj.
Při pití čaje držte hrníček v pravé ruce…
- Pojďte dál. - Dobře.
- Vítejte. - Dobrý den.
- Pojďte dál. - Ano.
Pojďte.
Půjdeme do obývacího pokoje?
Dnes to proběhne jinde.
Jinde?
Aha.
No teda.
Tady.
Co je to za pití?
Alkohol s desetiletým ženšenem,
dělal to můj manžel.
Je to dobré na pleť.
Nabízím vám ho jako našim váženým zákaznicím.
- Jestli chcete víc, vezměte si. - No…
Takhle starý ženšen je vlastně divoký ženšen.
- Aha. - Vážně?
To je asi hodně drahé.
Dáme si jen jednu skleničku?
- Jistě. - Ano.
Jen ochutnáme.
Děkuju.
Je to dobré.
V podstatě je to lék.
Jak jsme vám řekly, když jste přišly,
rády bychom, abyste si dnešek užily. Nemusíte si nic kupovat.
Vážně se můžeme jenom dívat?
Ale jistě.
Napřed…
vám ukážeme tuto košilku.
Je to košilka na spaní, v ní se pokaždé vyspíte do růžova.
Lehce splývající hedvábí
je jako voda v rybníčku,
která se přes vás lehce přelévá.
Lehce přelévá? Jaký je to pocit?
Ty to víš?
Já už dlouho v rybníce nebyla,
tak netuším.
Proto vám ukážu,
jaký pocit to přesně je.
- Co? - Co je to?
- Co to dělá? - Za námi?
- Proboha. - No páni.
Co to jenom dělají?
- Ty jo. - Proboha.
No páni.
- To je trapné. - Šílené.
Ta je moc hezká.
Má podobnou postavu jako já.
Že bych si jich taky koupila?
Podobnou? V čem?
Obě máte dvě ruce a dvě nohy, ale ten zbytek…
Co tím myslíš?
Jen jsem trochu oplácanější, protože jsem starší.
Jinak jsme úplně stejné.
- Prostě souhlaste. - Jistě.
To je hezké.
Měla byste si koupit tuhle.
Líbí se mi tamta.
Ne. Tu jsem si zkusila.
My v tom nebudeme moct dýchat.
Tahle je ideální.
Abyste neomdlela moc brzy.
Kupte si tuhle.
Myslíte?
Je tak heboučká.
Chci se jí dál dotýkat.
No přesně!
Když vás v tom uvidí manžel,
vůbec se tu noc nevyspíte.
Na to vsadím zápěstí.
Ale prosím vás!
Kolik že to stojí?
- Co? - Koupíte si ji?
Udělám si radost. Proč by ne.
To je ten nechvalně proslulý přístroj. Jak že se mu říká?
Jmenuje se „vibrátor“.
Každé jsem dala jeden, abyste si to vyzkoušely.
Tak, dámy.
Uchopte ho do pravé ruky.
Řekla jste, ať ho chytnu, tak ho držím.
- Ty jo. - Je hebký.
- No teda! - Co je to?
Vidíte? Tohle on dělá.
- Posledně mě to zaskočilo. - No teda.
- Tak tohle to dělá. - Dneska to dělá zas.
To je tak divné.
Víte, kdo byla Kleopatra?
No jistě. Ta egyptská královna s mikádem.
Ano. Byla královnou starověkého Egypta.
Proč ji najednou zmiňujete?
Má snad něco společného s tou hroznou věcí?
Ano.
Kleopatra si vzala papyrus
a stočila ho do ruličky.
Do té ruličky dala včely, aby vibrovala.
Používala vibrace z včel v trubičce.
Proč je tak vážná?
Tím „používala“
myslíte to, že ta Kleopatty…
Ano.
Žijeme v úžasném světě.
Už na to nepotřebujeme včely.
- Má pravdu. - Má recht.
- Ty jo. - No…
To asi nepotřebuju.
Za 20 000 wonů bych radši manželovi koupila úhoře.
Možná bych to neměla říkat,
ale tvůj manžel je tak vychrtlý,
že úhoř by stejně nic nezmohl.
To není pravda.
Tenčí dřevo hoří déle.
Vážně?
Když můj manžel ještě žil, byl někdy úplně zapálený.
To mi při tom i složil papírového jeřába.
A?
Tu noc jsem se stala jeřábem
a vznesla se na nebe.
To je poetické.
Mohla bys skládat básně.
Kéž by mě taky někdo složil
a já se vznesla na nebe.
Tebe složit nepůjde.
Koupila jsem manželovi spoustu drahého hovězího vývaru.
Dvacet tisíc wonů nic není. Klidně bych dala i dvě stě.
Nebuďte chamtivé, dámy.
Mám si to rovnou koupit?
Asi to bude lepší než vývar.
- Prostě to udělej. - Myslíš?
- Je to levnější než kosti na polévku. - Jo.
Kdo si ho chce koupit,
může jen zvednout pravou ruku.
Já za vámi přijdu.
Prodaly jsme skoro všechno, že jo?
Ano.
Až zaplatíme firmě, ještě nám zbyde.
Blahopřeju, Čong-suk.
Blahopřeju.
To jen díky tobě.
Dokonce jsi i dělala modelku.
A vy jste nám dala alkohol.
Nejvíc práce jsi odvedla ty, Čong-suk.
Vysvětlilas to moc elegantně a na úrovni.
Jo. Kdybych měla zavřené oči,
myslela bych si, že si kupuju čajovou sadu.
Tos řekla úplně přesně.
Dobrá práce, Čong-suk.
Měly bychom to oslavit.
Nezajdeme na drink?
Dobrý nápad. Ve městě je nová hospoda.
Nepůjdeme tam?
Tak dobře!
Zveš nás, že jo?
Co?
No ano, samozřejmě…
Ano, já…
Předtím mluvila jak hlasatelka,
ale když má zaplatit, koktá.
- Zvu vás. - Co?
Chci to udělat.
Ty jsi fakt nejlepší!
Nemůžu si zvyknout, jak mi mažeš med kolem pusy.
Co to?
- Pojď, drahá. - No teda!
- Pojď. - Půjdeme.
Ty jo.
Co se děje?
Haló?
Zlato!
Hezky se obleč a přijď do restaurace Mokhwa.
Co tak najednou?
Budeš se moct omluvit ženě předsedy Oma.
Rychle přijď a odpros ji.
Proč bych měla?
Nechce se mi tam.
To snad nemyslíš vážně.
Nechtěli přijít, musel jsem je uprosit.
Na tohle nemáme čas. Přijď!
Kum-hui asi nemůže.
Ne, půjdu s vámi.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Je to dobré, že?
Rozhodla jsem se.
- Co? - A jak?
Chci s vámi spolupracovat.
Opravdu? No teda!
Dneska jsem se bavila
poprvé od chvíle, co jsem se vdala a přistěhovala se sem s manželem.
A po dnešku
se nemůžu vrátit do starých kolejí.
I když přemýšlím,
jestli to ve svém věku můžu dělat.
Můžu se přidat?
Ne.
Nepotřebujete moje svolení.
Jestli to chcete zkusit, udělejte to.
To je pravda.
A i když vám nemám co dovolovat,
jsem vám moc vděčná.
Hodně nám pomůžete.
Má pravdu.
Opravdu by se nám vaše pomoc hodila.
Budete mě muset zaučit.
To si pište.
Oslavme nejnovější členku
přípitkem!
Můžu si dát sodžu, Kum-hui?
- Ano, objednej ho! - Sodžu!
Tři lahve sodžu, prosím!
Popravdě
hračky pro dospělé ani nepotřebuju.
I bez nich mě manžel noc co noc nenechá zamhouřit oka.
Máme jen čtyři děti, protože na další není místo.
Jinak bych byla zase těhotná.
Jong-bok, to se chlubíš?
Nechlubím se.
Mít dobrý sexuální život, když jsi chudá, je prokletí.
Když nemáš peníze, známosti ani dům,
ale máš dobrý sex, tak je to k ničemu.
Aspoň máš manžela.
Já mám dítě, ale manžel nikde.
Měla jsem přítele, ale rozešli jsme se.
Ale ne.
Co se stalo?
Byla s ním nuda.
Nuda je děsná.
Košilku teď nebudu potřebovat. Ale jsou moc hezké.
No jo. Paní O, co ta vaše košilka?
Ještě jsem si ji nevzala.
Proč ne?
Manžel je hrozně konzervativní.
Kdyby mě v ní viděl, omdlí.
Takže ty krásné košilky
nevyužije ani jedna z nás, jo?
To je pravda!
Ale není!
Čong-suk je moc hezká,
manžel by ji v ní určitě chtěl vidět.
Je hezká, tak ji nepotřebuje.
- Aha. - Stačí mu vidět ji.
No teda.
To pro mě neplatí.
Čong-suk! Zlato, je tu Čong-suk.
Já ji vidím.
To je ale absurdní situace.
Omlouvám se.
Vy jste nás prosil, ať si uděláme čas, aby se mohla omluvit.
A ona si ani nepřijde.
To je prostě směšné.
Omlouvám se. Vůbec se jí to nepodobá.
Obvykle je velmi dochvilná.
Možná se jí něco stalo.
To stačí.
Určitě jí do toho něco přišlo.
Vždyť kdo má v Kumdže víc práce než vy?
To bude ono.
Už vím.
Kum-hui vůbec neměla v úmyslu se mi omluvit.
Ne, to není pravda.
Pane, uklidněte se, prosím.
Posaďte se, prosím.
Posaďte se.
Volal jsem jí, ale doma to nikdo nezvedá.
Určitě už je na cestě.
Co kdybychom nečekali a rovnou si objednali?
Zvu vás, na co chcete.
Přemýšlela jsem, že ti zavolám nebo za tebou zajdu.
Ale nešlo to. Nemohla bych se ti podívat do očí.
A teď najednou můžeš?
To se Song-suem bylo jen jednou.
Omlouvám se, Čong-suk.
Od toho dne se bojím,
že na to In-te přijde.
Díky tomu mi došlo, jak moc In-teho miluju.
Aha.
Musela ses vyspat s mým manželem, aby ti došlo, koho miluješ.
To ti mám poblahopřát?
Řekneš to In-temu?
Ne.
Ne kvůli tobě, ale kvůli němu.
Je to můj kamarád.
Co?
Co to…
To je ale mrcha!
Teda…
Nechtěla jsem poslouchat.
Ani já.
Slyšela jsem, že tvůj manžel nebyl doma.
Vyspal se s ní a opustil tě?
Pane jo. To je šílený.
Neměla jsem ani ponětí.
To jí nemůže jen tak projít.
Souhlasím!
- Já taky. - Co?
- Raz, dva, tři. - Raz, dva, tři.
Počkejte.
- Raz, dva, tři. - Raz, dva, tři.
Co je to?
Co to sakra je?
Co to je?
Je to ledový!
- Rychle! - Utíkejte!
Máš tu botu!
Rychle ji zvedni!
- Rychle, běžíme! - Honem!
- Pospěš si, Kum-hui! - Rychle!
Tak honem!
- Kum-hui! - Honem!
SNOVÁ HEDVÁBNÁ KOŠILKA
Vida. Pořád jsem kočka.
Ale ne!
Bylas doma?
Čekalas tu?
No a co?
Vážně jsi nepřišla schválně?
Tak proč jsi to domluvil, aniž by ses mě zeptal…
No a? Tos mě tak ponížila,
jen protože jsem se tě nezeptal?
Promiň, ale…
Tys pila?
Ano, pila jsem.
S kým?
S těma ženskýma?
Přesně tak.
Budu s nimi podnikat.
Podnikat?
To myslíš prodávat hračky pro dospělé?
Co to do tebe vjelo?
Taková přece nejsi!
A jaká jsem?
No?
Řekni mi, jaká jsem.
Žena, co celý den sedí doma a její největší starostí je,
jestli uvaří polévku s ředkví, nebo fazolemi.
Jsem žena, která chápe,
že její manžel hodně pracuje, i když večeře,
se kterou měla tolik práce, vystydne, protože on někde pil,
a má radost, že mu pak může uvařit něco na vystřízlivění?
- Zlato… - Nebo jsem
žena, která je tak hloupá,
že ji další ženy zneužijí k prodeji hraček pro dospělé?
Copak jsem taková slepice?
- Ne… - Ne.
Nejsem.
Vím přesně, co ta práce zahrnuje.
A víš ty co?
Poslední dobou se dobře bavím.
Můj život býval hrozivá nuda.
Došlo mi to teprve nedávno.
Posloucháš mě vůbec?
Zavři tu pusu. Vypadáš jako leklá ryba.
Klidně se na mě dívej s pohrdáním.
V tomhle neustoupím…
- Rychle, běžíme! - Honem!
- Tak šup!
Pojď se najíst, zlato!
To je všechno?
Ano.
Jiné ženy…
Ráno po takové noci
navaří manželovi úplnou hostinu.
To je důkaz,
že žena nebyla uspokojena.
Cože?
Manželka manžela krmí,
aby si příště vedl lépe.
No a co já?
Ty sis asi vedl dobře.
Kdyby ses ještě zlepšil, bylo by to až moc.
Paráda!
V tom případě bys neměla tolik vyvařovat.
Když bude stůl plný jídla, vůbec se pak nevyspíš.
No jo.
Vážně chceš prodávat?
Opravdu se s těmi ženami bavíš?
Je to zábava,
ale hlavně to má potenciál.
- Myslíš? - Ano.
Vezmi si nás v noci.
I když tobě to šlo vždycky.
Ale rozpálila tě ta košilka.
Ty jo.
Nevím, co s tím mám dělat.
Nic s tím nedělej.
Já se o všechno postarám.
Tady.
Moje okurka bude tvrdá jako skála.
Musíme jít! Pojď, Min-ho.
Pojď. Na.
- Dávej pozor na auta. - Ano.
A uč se. Na.
- Měj se. - Ahoj, mami.
Ahoj.
Mami, někdo nám pokreslil dům.
Cože?
Jak pokreslil?
EPILOG
Musím vyšetřovat dál.
Rozhodně to najdu.
MANŽELSKÝ PÁR ČCHOI WON-BONG, O KUM-HUI
PAK OK-DŽA, KO HUI-SON
KOLONIÁL SUIN
KOUZELNÉ KADEŘE – I ČU-RI PAK IN-TE, PAK MI-HWA
I POK-SUN
MATKA A DCERA
HAN ČONG-SUK, KWON SONG-SU
KUMDŽE
OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
To se stalo, protože prodáváš takové necudnosti.
- Nepřestanu. - Cože?
Jestli budeš pokračovat, nebudu Min-ha hlídat.
Podívejte se na to.
To udělal někdo, kdo s vámi má problém.
Min-ho tu není?
Co by tu dělal?
Min-ho!
Ztratilo se dítě?
Min-ho!
Nic nevíš.
Kolikrát ani nevíš, co se ti děje přímo pod nosem!
Neviděla jste takhle vysokého kluka? Je mu osm let.
Kde by Min-ho mohl být?
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová