O AFACERE VIRTUOASĂ
POLIȚIA GEUMJE
Ați terminat treaba?
- Da. - Am mărit poza așa cum mi-ați cerut.
E pe birou.
- Aveți și informații de la criminaliști. - Mulțumesc!
BIROUL DE CRIMINALISTICĂ
RAPORT DE INVESTIGAȚIE
Sunt inspectorul Kim Do-hyeon.
Bună seara!
Cred că am găsit făptașul.
Cine e?
Haideți!
JANGAN - MAGAZIN DE BRICOLAJ
Asta e tot? De unde știți că e scrisul meu în engleză?
Ați analizat caligrafia tuturor?
Literele astea mâzgălite sunt dovada?
Soțul meu a fost la magazin toată ziua. Nu s-a apropiat de casa ei.
- Sunteți sigur? - Bineînțeles.
Ce să caut la ea acasă?
Atunci de ce există dovezi că ați fost într-adevăr acolo?
Am găsit urme de pași de la bocanci de armată mărimea 44.
Sunt de la bocancii dumneavoastră, care nu se mai fabrică.
Vreți și alte dovezi?
Spune ceva!
Zău? Tu ai fost?
- De ce? - De ce ați făcut asta?
Mi-e scârbă.
Vinzi obiecte vulgare și ai o influență proastă asupra nevestei mele.
Ar trebui să te rușinezi de ceea ce faci.
- Domnule… - Ți-ai pierdut mințile? Ești nebun?
Cum ai putut să-i faci asta cuiva cu care te întâlnești zilnic în oraș?
Mă sperii!
Jeong-suk ar trebui să te sperie.
Văd că nu te-ai lăsat de vânzări.
Aveți cam multe de spus.
Haideți la secție și o să vorbim acolo în liniște.
Mă scoți din sărite!
Jeong-suk, îmi cer scuze! Îi bag eu mințile-n cap!
Te rog, iartă-l.
Pentru mine.
Ar trebui să-și ceară scuze înainte.
Cereți-vă scuze.
Altfel nu plec.
Vă simțiți bine?
Da. A trebuit să-l forțez, dar și-a cerut scuze.
Doar că…
e trist că relația s-a stricat peste noapte.
Îi cunosc de ceva timp.
Ne-au ajutat când ne-am mutat.
Tae-sik era un vecin bun și îi dădea bomboane lui Min-ho.
De asta l-ați lăsat să scape nepedepsit?
Nu.
Cred că pedeapsa a început deja.
Cum?
Chiar dacă eu nu spun nimic, oamenii o să afle.
Vecinii o să-i judece,
o să fie criticați în public și umiliți.
Cred că…
asta e adevărata pedeapsă.
- Par lipsită de suflet? - Deloc.
Vă admir.
- Ce? - Sper că vor primi ce merită.
COAFORUL FERMECAT
O femeie trebuie…
ÎNCHIS MARȚEA
- Ce faci? - Stai puțin!
Ia niște apă rece!
Ju-ri!
Seong-sil, nu face asta!
E ziua mea liberă.
- Ce? Cu 100.000 de woni mai mult? - Ce te miri așa?
Cei de la coaforul New York din centru plătesc 300.000 de woni pe lună chiria.
- Dar clădirea e nouă și mult mai mare. - Vrei să zici că locul ăsta e dărăpănat?
Nu…
Ieri am văzut că ai o grămadă de cliente.
Și sincer vorbind,
nu ești chiar atât de talentată.
Ai succes deoarece coaforul e bine amplasat.
Știu și vă sunt recunoscătoare că-mi închiriați o clădire bună,
dar Dong-u a început școala anul ăsta
și mi-ar fi foarte greu să fac rost de bani rapid.
Chiar așa? Poate că ai dreptate
și ar fi urât din partea proprietarului să crească chiria peste noapte.
- Mulțumesc pentru înțelegere! - Pentru puțin.
Chiar nu vreau să-ți impun o chirie mai mare.
Mai bine închizi coaforul și toată lumea e liniștită, nu?
Mulți sunt interesați de clădirea asta.
Să nu-ți închipui că o să rămână goală după ce te muți tu.
- Trebuie să plec. - Stați, doamnă Heo!
- Asta am găsit. - Da?
- Ne vedem mai târziu! - Bine.
- Mamă! - Dong-u!
- Bună ziua! - Bună ziua, Min-ho!
- E prima dată când joci dalgona? - Da.
O să o rupi. Uite cum se face!
Lingi spatele!
O ridici către soare!
Lingi iar, ca să se topească…
S-a rupt.
Și ce dacă o să câștigi și-ți dă alta?
Nu există masă gratis.
Mamă, nu pari în apele tale. S-a întâmplat ceva?
N-am nimic.
Cred că minți.
Trebuie să fac mulți bani.
Pe la 30 de ani, Kim Deuk-ju din Geumho-dong, Seul,
s-a îmbogățit deschizând un magazin ca afacere secundară.
- De ce nu faci și tu la fel? - Nu mai citi revistele alea, ți-am zis!
Am reușit!
Domnule, mai primim una, nu?
Încă una!
O nouă afacere…
- M-am distrat azi. - Și eu. Mereu mă distrez cu tine.
- Bună, fetelor! - Bună ziua!
- Vă duceți la Jeong-suk? - Ai auzit și tu?
- Nu mi-a venit să cred. - Ce s-a întâmplat?
Vai de mine! Ai zugrăvit tot peretele. Înseamnă că literele erau mari.
Așa e. Cum ați aflat?
Ne întorceam de la firmă cu noile produse.
Data viitoare spune-ne dacă se mai întâmplă una ca asta.
Suntem neputincioase, dar putem să înjurăm alături de tine.
Exact. A făcut-o fiindcă-i era scârbă?
- El e scârba în toate astea! - Știu.
Am cumpărat bandă izolatoare de acolo. Ce-ar fi s-o folosesc…
ca să-i astup gura sau să scriu s… același cuvânt!
- I l-aș scrie pe frunte! - Ce ai zis?
Sec!
- Mă bucur să te văd zâmbind. - Așa și trebuie.
Magazinul lui o să dea faliment, iar noi o să prosperăm!
De ce?
Mă alătur și eu!
Vorbești serios? Ai spus că ești ocupată la coafor.
S-ar putea să pierd coaforul. Doamna Heo crește chiria.
O să vorbesc cu clientele și o să țin prezentări în zilele libere.
- Ce veste bună! - Da.
Nu mă refeream la chirie, ci la faptul că ni te alături.
Vom realiza lucruri mărețe împreună, nu-i așa, Jeong-suk?
Bună alegere!
Ce drăguț!
Sunt balonașe de săpun?
- Ce drăguțe sunt! - Copiii se joacă împreună.
Ce ușurare!
Nu deschizi dosar penal?
Doamna Han Jeong-suk nu vrea să depună plângere.
Și a rezolvat problema cu proprietăreasa.
S-au înțeles mai repede decât mă așteptam.
- Da. - Probabil nu voia să aibă probleme.
Sunt vecini și tot ce au în magazin poate fi folosit ca armă.
- Probabil se temea de răzbunare. - Nu.
Nu-i chiar atât de slabă.
În fine. Am acționat prudent.
- „Prudent”? - Da.
Ce a fost asta? Te-ai uitat pieziș la mine?
N-aș îndrăzni.
Inspectorul Kim se încruntă mereu.
Simplu și rapid. Ce-mi place!
Bun!
Mi-a venit o idee! Mergem toți la masă ca să-i urăm bun-venit inspectorului Kim.
El o să facă cinste.
În loc să mergem la Bunătățile bunicii, hai să mâncăm coaste de vită.
- S-a deschis un local în apropiere. - Sună bine.
Ador costița de vită!
Nu mă simt bine astăzi. O să merg direct acasă.
Zău? Atunci o să mergem singuri.
- Mergem să mâncăm costițe, nu? - Faci tu cinste?
Ne mulțumim și cu mâncarea de la bunica.
ARHIVA POLIȚIEI
Ai grijă!
Bunica o să te aștepte acasă. Eu mă duc la muncă.
Știu.
Acum am trei colege.
Cu ce te ocupi, mamă?
Vând lucruri.
Ce fel de lucruri?
Păi…
Să știi că…
vând…
lucruri folositoare adulților.
- O să întârzii. Fugi la școală! - Dar încă mai am timp.
Trebuie să mă pregătesc de muncă. Du-te la școală cu Dong-u. Fugi!
- Succes, mamă! - Mulțumesc!
Arăt ca o femeie care muncește.
Măcar nu trebuie să aleg ce să port.
- O să ne meargă bine. - Așa e.
Am produsele cu mine și chiar simt că am început munca.
O să fim tot mai ocupate.
Și acum ce facem?
- Da, ce facem? - Jeong-suk, ce facem?
Haideți să discutăm.
Împreună putem ține ședințe și putem face schimb de idei.
- O să lucrăm sistematic. - Total de acord!
Ce idee bună! Putem începe cu un brainstorming.
Putem să ne împărtășim ideile liber și să nu complicăm lucrurile?
Asta am zis și eu.
- Tu știai? - Normal! Cine n-ar ști?
E chestia cu „breinul”.
- Haideți să schimbăm idei în voie. - Sigur.
Poate ceva dulce o să ne ajute?
IDEI
Începutul e cel mai greu.
Poate că nu avem un plan încă, dar, dacă vorbim, o să găsim ceva.
O clipă!
- Cine e? - V-am adus cosmetice, doamnă.
Vai! Am uitat complet.
Ce e?
Am rămas fără cosmetice și am chemat o doamnă care le vinde și face masaj.
- Am uitat că vine astăzi. - Nu-i nimic.
Ne gândim la asta acasă și ne întâlnim din nou mâine.
Stați… dacă vreți, puteți rămâne pentru un masaj facial.
Toate?
Mulțumim, Geum-hui! Ne răsfeți.
E cald și miroase foarte plăcut aici.
Mi s-a făcut somn stând întinsă.
Adesea ațipesc în timpul masajului. Mă simt mai odihnită după aceea.
Dumneaei are nevoie de somn cel mai mult. Are pielea foarte aspră.
Ce risipă de frumusețe! Dați-mi chipul dv. dacă tot îl irosiți.
A trecut prin multe în ultima vreme și probabil n-a putut să doarmă.
E de înțeles. Jeong-suk, ațipește puțin!
Aș vrea eu, dar orice zgomot mă trezește
și nu pot dormi decât acasă.
N-ai ațipit niciodată la școală?
Niciodată.
Vorbește atât de frumos încât m-am gândit că a fost o elevă bună.
Uimitor!
Profesoara mea glumea că, la cât dorm, ar trebui să mă mut la școală.
Când eram profesoară, toți elevii ațipeau măcar puțin.
- Ai fost profesoară? - Înainte de căsătorie.
M-aș bucura dacă Jeong-suk ar reuși să ațipească în timpul masajului.
- Păcat, Jeong-suk! - Să nu vă pară rău!
Doarme ca un prunc.
Nu pot să râd!
- Serios? - Doarme dusă.
Ai dormit bine?
Am ațipit puțin.
Nu doar puțin. Ai dormit aproape două ore.
Imposibil să fi dormit atât!
Aveai nevoie.
Vă rog să completați acest sondaj. Conducerea mi l-a cerut.
O să-ți dea mai multe mostre.
SONDAJ PENTRU CLIENȚI
De ce fac asta?
Ca să afle ce vă place și ce nu vă place la un anumit produs sau serviciu.
Fac asta anual și spun că datele ajută la creșterea vânzărilor.
Vă rog să-l completați!
- Mulțumesc! Păstrăm legătura. - Mulțumesc, doamnă Oh!
- Dacă le folosesc rar, îmi ajung un an. - Ai folosit mult. Mai ia din ale mele!
- N-aș putea. Sunt ale tale. - Vreau să încerc și asta.
Poftim!
Și dacă încercăm și noi?
Să vindem cosmetice?
Abia am luat obiectele pentru adulți. Acum o să facem altceva?
Vorbeam despre sondaj.
Așa putem vedea ce apreciază oamenii la produsele și serviciile noastre.
Trebuie să știm, ca să creștem numărul vânzărilor.
- E o metodă utilă și pentru noi. - Ai dreptate.
Probabil oamenii se simt stânjeniți de natura produselor.
O să ne fie de ajutor să cunoaștem adevăratele motive.
Jeong-suk, ce isteață ești!
Probabil fiindcă te-ai odihnit.
Am luat un sondaj în plus.
Propun să-l adaptăm la produsele noastre.
Bine. Aduc mașina de scris.
- Mulțumesc! - La revedere!
PARK SO-YEONG
TIPOGRAFIE
Ne întâlnim la coaforul lui Ju-ri după ce terminăm cu sondajele?
- Sigur. - Succes!
Pa!
- Hai la magazinul universal! - Bine. Apropo…
- O să intru în buticul de acolo. - Bine.
Doamnă Oh, cu ce vă pot ajuta azi?
- De fapt, am o rugăminte. - Ce rugăminte?
Fac un sondaj de opinie pentru noua mea afacere.
Puteți să-l completați, vă rog?
- Ați început o afacere? - Da.
- Vai de mine! - Ce se întâmplă?
- Doamnă Heo… - Ce afacere?
Ce afacere ai început, Geum-hui?
Femeile astea de lume bună sunt atât de secretoase! Dă-mi-l!
Să vedem…
„Sondaj pentru Lenjeria Fantasy”. Ce?
Obiecte pentru adulți? Geum-hui, ai intrat în afacerea asta?
Da. M-am înscris și eu.
Habar n-aveam.
Trebuia să-mi fi spus mai devreme.
- Poftim? - Puteai să-mi spui.
M-aș fi ferit de tine ca de ciumă.
Nu mă simt bine deloc
știind că lumea consideră că avem același statut social.
Foarte bine! Doamnă Park, aveți ocazia să dați sfoară în țară.
Spuneți-le tuturor că eu și Geum-hui ne-am înstrăinat.
Chiar vă rog!
Vrei să vinzi lucrurile astea în oraș… Mai mare rușinea!
- Știți că… - Bună ziua!
Bună ziua, Jeong-suk!
Fac un sondaj de opinie despre produse. Dacă aveți câteva momente…
Mi-au dat lacrimile de la ceapă!
- Eu trebuie să plec. - Cât e ceasul?
- Nu știu. - Pa!
- Și eu plec. - Bine.
- Pa! - Vorbim!
Pa!
Mi-am adus aminte! Nu i-am făcut de mâncare bărbatului meu.
ÎNCHIRIERE CASETE VIDEO
- Bună ziua! - Bine ați venit, copii!
CHO SUN-AE
Eu întotdeauna o aleg pe cea mai ieftină.
Ureme VI e 500 de woni.
Syupeo Hong Gil-don e mai nou și e 1000 de woni.
Da? Atunci împrumut Ureme.
- Aduceți caseta poimâine. - Bine.
- Poftim! - Mulțumim!
- O zi bună! - La revedere!
Bună ziua! Sunt de la poliția Geumje.
Vă cunosc. Sunteți inspectorul acela simpatic.
Sunt inspectorul Kim Do-hyeon.
Am câteva întrebări despre un caz la care lucrez.
- Aveți timp să stăm de vorbă? - De obicei sunt foarte ocupată.
Azi am puțin timp liber fiindcă am lipit afișele deja. Spuneți!
- Locuiți în Geumje de multă vreme. - Așa e.
Vă amintiți de incendiul din oraș de acum 30 de ani?
Incendiul de acum 30 de ani?
Îmi amintesc un incident.
Fratele meu mai mic se juca cu prietenii și i-a luat foc unul din pantofi.
S-a făcut scrum.
Toți au primit o mamă de bătaie soră cu moartea.
- Și în afară de ăsta? - În afară de ăsta?
- Cum ar fi… - Bună ziua!
Bună ziua!
Ce căutați aici?
Fac un sondaj de opinie pentru afacerea mea.
Sunt foarte ocupată. Trebuie să schimb toate afișele.
Și n-ați putea să răspundeți în timp ce le schimbați?
V-am spus că nu!
Port o discuție importantă cu domnul inspector.
- Puteți pleca! - Bine. O zi bună!
M-ați speriat.
- S-a întâmplat ceva? Mă așteptați? - Da.
Fac un sondaj de opinie pentru muncă. Sunteți foarte ocupat?
Sunt în timpul programului. Nu pot să stau de vorbă.
- Nu durează mult. Doar 15 minute. - Îmi pare rău!
Atunci, zece minute! Pot să termin în cinci. Chiar pot!
Bine, cinci minute.
Fiindcă sunteți ocupat, o să vă întreb doar lucrurile esențiale.
- Patru minute și 30 de secunde. - Bine, gata!
„Dildo știe cine sunteți?”
Poftim?
Nu e asta…
„Știți ce e acela un dildo?”
Știu ce este.
Am văzut o gamă largă de produse când v-am ajutat să le adunați.
Mai departe…
Aceasta este.
„Dintre următoarele jucării pentru adulți, care v-ar interesa cel mai mult?
Vibrator, dildo, chiloți cu ață sau prezervative aromate.”
- Niciuna. - Bine.
Deci: „Nu sunt interesat.”
Exact. Mai departe.
„Unde se desfășoară fanteziile dumneavoastră sexuale?”
„Unu, în dormitor. Doi, în baie.
Trei, la muncă. Patru, afară, pe plajă sau în pădure.
Cinci, în altă parte.”
Chiar trebuie să răspund?
Înțeleg că sunteți îngrijorat și țin să vă informez
că acest sondaj are caracter anonim.
Nimeni n-o să știe cine a dat răspunsurile.
Dar ea aude tot.
- Ce ați spus? - Nimic. Continuați.
Bine.
Următoarea întrebare!
- „Care produse pentru adulți…” - Trei.
Stați… Patru.
Doi. Trei. Stați…
Unu.
Trei.
BOMBOANE-SEMAFOR
Mă temeam că nu vom găsi respondenți, așa că vă mulțumesc!
Voiam să vă ofer ceva, dar am doar bomboane pentru Min-ho.
Mulțumesc mult!
Trebuie să plec. Mulțumesc!
Nu vă supărați! Bună ziua! Putem sta de vorbă câteva minute?
Bună ziua! Fac un sondaj de opinie. Durează 15 minute.
De fapt, zece. Mă descurc și în cinci.
- Nu sunt suficient de convingătoare. - Nu e asta.
Mi-a mers melița toată ziua, dar lumea mă ignoră.
La revedere!
- Fetelor! - Ju-ri…
Pari optimistă. Ai primit multe răspunsuri?
Păi am…
unul.
- Și tu? - Și voi?
- Toate se prefac că au treabă. - Mie-mi spui!
Nu mă așteptam să se îmbulzească, dar parcă e prea de tot.
Dacă ne ceartă Jeong-suk?
Poate ar fi mai bine să mergem împreună?
- Da. - Încercăm?
Măcelăria era închisă mai devreme.
- Hai acolo! - Poate completăm măcar încă unul.
Bună idee! Hai la măcelărie.
Bună ziua!
Ce căutați toate trei aici? Cu ce vă servesc?
- Vrem să vă rugăm ceva. - Stați puțin, că sună telefonul.
- Ne găsiți aici. - Nu vă grăbiți!
- Aveți carne proaspătă mereu. - Mergeți și răspundeți!
- Să cumpăr niște carne? - Vrei?
- Măcelăreasa nu e aici? - Vorbește la telefon.
Ia uite!
- Să le întreb și pe ele? - Ce idee bună!
- Ai auzit? - Ce?
Domnul Jang a mâzgălit peretele casei lui Han Jeong-suk.
Am auzit.
- Veștile deja circulă. - Ai dreptate.
Și soțul meu îi compătimește.
Ce supărat trebuie să fi fost domnul Jang!
E un om foarte onest.
Probabil ajunsese la capătul răbdării dacă a făcut una ca asta.
Cică femeia aia își vinde porcăriile numai prin șiretlicuri
și nevasta lui a cheltuit o grămadă de bani pe ele.
- E de înțeles că s-a enervat. - Ai dreptate.
Dacă bărbatul meu m-ar vedea cumpărând de la ea,
i-ar da foc la casă și nu s-ar opri acolo.
Ai dreptate. Nu crezi că ar trebui să facem o întrunire în oraș
și să o obligăm să înceteze?
Ba da!
- Nu vă supărați! - Ce m-am speriat!
Ce-a fost asta? Corul madrigal?
Aveți grijă ce spuneți!
Fiți de partea binelui!
E evident cine e victima și cine e făptașul.
Dacă ați avea puțină minte, n-ați mai gândi așa.
- Ce scandal! - Ia stai…
Adică nu suntem în toate mințile? Asta spuneți?
Ce obraznice sunteți!
Vreți să vă dau o lecție?
Dă-te!
Toate avem gură, așa că haideți să vorbim.
De ce săriți la bătaie?
Ce lecție vreți să ne dați?
Să vă văd! Chiar sunt curioasă.
- Chiar o cauți cu lumânarea! - Se pregătește să te lovească.
Nu ne e frică de voi. Suntem trei.
Eu m-am lăsat de păruieli.
Suntem trei.
Oare au fost sportive de performanță?
Vai! Îți curge sânge din nas.
- Sânge! - Îți curge sânge!
- Curge! - M-a strâns ca într-o menghină.
- Nu cred că e o femeie normală. - Sigur nu e.
Yeong-bok, de ce te-ai ascuns în spatele meu la final?
Încă mă doare mijlocul de la căzătură…
Îmi pare rău! Cred că te-a durut.
Vorbele lor m-au durut mai tare decât șuvițele pe care mi le-au smuls.
Așa e. Și cel mai enervant e că toate femeile le țin partea.
De-asta ne-au evitat.
Oare cum o să se simtă Jeong-suk când o să audă?
Nu trebuie să afle.
- Sigur au refuzat-o și pe ea. - Ai dreptate.
Da.
Unele o refuză chiar acum.
- Dacă vă uitați… - Nu.
Repede, aranjați-vă!
Nu pot să cred!
Ce ați pățit? Sunteți ciufulite…
V-ați bătut cu cineva?
Păi să vezi…
- Ne-am bătut între noi. - Da.
De ce?
Dintr-un nimic.
- A fost un accident, nu? - Exact. Fix așa.
Certurile apropie oamenii.
Ne-am împăcat repede și acum suntem prietene la cataramă.
- Rezultatul contează. - Să dansăm!
Acum suntem bune prietene.
Fiți sincere!
S-a întâmplat ceva?
O să-mi prindă bine.
Căpșunile nu sunt acre deloc. Sunt foarte dulci.
- Eu le-am cumpărat. - Da?
- Nevestei mele îi plac mult. - De-aia le-a cumpărat!
MAGAZIN DE BRICOLAJ
O să le mâncăm pe toate. Ce drăguț e!
Încearcă să mă consoleze după ce m-a supărat.
Jeong-suk făcea un sondaj azi.
- L-ați completat? - Ai luat-o razna?
I-am zis că sunt ocupată.
Într-un fel, e uimitoare.
Încă încearcă să-și vândă marfa după tot ce s-a întâmplat.
Poate că nu pare, dar cred că Jeong-suk e o femeie tare.
- Poate de-asta a părăsit-o bărbatul ei. - Ce? A părăsit-o?
Am aflat de la proprietăreasă.
E plecat cam de multișor.
Vai! N-a catadicsit să se îndrepte nici după ce a lăsat-o?
Nu știu dacă s-a îndreptat sau nu, dar ne face probleme în fiecare zi.
- N-ar trebui să vândă nimic în oraș. - Feriți-vă de ea!
Ar trebui să renunțe.
- Să nu-i spuneți ce am zis. - Da.
- Ești foarte cumsecade. - Așa trebuie să o iei.
E Han Jeong-suk?
Ce? Sunt o femeie dură? De-aia m-a lăsat bărbatul?
Ce face?
Aduc doar probleme?
Și de ce? De ce trebuia să le aud?
Să renunț la afacere? Nu vreau. Nu pot!
Nu!
Nu…
Hai că pot!
Chiar e incredibilă!
Unde ai plecat de dimineață fără să spui nimic?
Am plecat să mă răzbun.
Cum adică?
Cum adică să te răzbuni?
N-ai putut să dormi azi-noapte fiindcă erai supărată pe cei din oraș.
Trebuia să fac ceva. Dacă se poartă urât, suportă consecințele!
Le-am arătat eu.
Și?
Ce ai făcut?
Ce ai aici?
Ce-i asta?
- Ridichi? - Da.
Ai zis că vrei să faci kimchi cu ridichi.
Am mers 50 de minute pe jos ca să le cumpăr din alt oraș.
Orașul nostru a pierdut ocazia să câștige 3000 de woni.
Și aveam nevoie de un ciocan nou.
L-am cumpărat tot de acolo. Cât despre domnul Jang…
I-am răpit ocazia să câștige 2000 de woni.
Stai să vezi!
O să mă răzbun pe fiecare-n parte. O să le vină tuturor rândul.
Bine…
Sunt mândră de tine. Ești răzbunarea întruchipată.
Pun pariu că ai băgat spaima în tot orașul.
Gata, m-am odihnit. Mă duc să pregătesc ridichile.
Nesuferitule!
Ce nemernic! M-a speriat.
Ce sperietură!
- Alo? - Eu sunt.
Bună, Jeong-suk!
Ce faci?
Nimic. Sunt acasă.
Pari foarte optimistă.
- Credeam că te-au descurajat. - Totul e bine.
Nimic nu e bine în jurul tău. Probabil ești foarte supărată.
Abia te lansaseși.
N-ai greșit cu nimic și lumea vrea să renunți la afacere.
Proprietarul decide…
dacă renunță sau nu.
Dacă proprietarul afacerii nu trage obloanele, nu s-a terminat.
Chiar dacă nu vând nimic,
atâta timp cât îmi pregătesc magazinul, înseamnă că afacerea rămâne deschisă.
Așa e.
Mă simt nedreptățită, așa că n-o să dau înapoi acum.
O să le arăt că nu renunț și o să-mi pregătesc magazinul!
SONDAJ DE OPINIE LENJERIA FANTASY
CADOURI
COAFORUL FERMECAT
Suntem aproape gata.
- Să începem cu dreptul! - Da!
- Au mâncare foarte bună! - E delicioasă, nu?
- Mie-mi iese mai bine. - O să-mi întreb bărbatul.
- Eu pun makgeolli mereu. - Ba nu! Fără.
Bună ziua!
Ce pun la cale?
Scrie ceva, dar nu văd.
„Sondaje de opinie pentru Lenjeria Fantasy”.
„Un cadou de calitate pentru participare”?
- N-au terminat cu sondajul? - Abia am început ieri.
- Dacă aveți timp, completați-l, vă rugăm. - Oferim gratuit o pereche de chiloți.
N-ar oferi cadouri dacă nu le-ar merge afacerea.
Nu suntem interesate.
Credeam că a renunțat deja.
- Ce ați zis? - Nu vă supărați…
Cum adică să renunț?
- Ce? - Și eu…
am nevoie de bani ca să trăiesc.
Nu fac rău și nu oblig pe nimeni să cumpere, așa că de ce să renunț?
Chiar nu înțeleg.
- Sunt marca Wangbangul? - Da.
Ce mătăsoși sunt! Ăștia de firmă sunt mai de calitate.
Ai bea până și apă cu săpun dacă ar fi gratis.
Nu sunteți obligate să rămâneți. Dacă nu vă place, plecați.
Sunt ocupată. Trebuie să plec.
Sunt doar câteva întrebări. Vă interesează?
Da, o să-l completez. Sunt liberă.
- Poftim! - Completez și eu unul.
Eu port mărimea M.
Eu port S.
Luați loc, vă rog!
Eu am plecat. Mă duc la magazinul de bricolaj.
Vin și eu!
- Primesc o pereche dacă-l completez? - Ce trebuie să fac?
„Știți ce este un vibrator?”
Știți ce este un vibrator? Dacă nu știți, alegeți „nu”.
„Dacă alegeți acest răspuns, explicați alegerea.”
- De ce nu? - Cadoul…
- Completați-l pentru un cadou. - „Fără motiv.”
La revedere!
Nu durează nici cinci minute.
Bună ziua! Luați loc, vă rog.
Ce mărime purtați? S?
Avem cafea, dar și un cadou. Nu durează nici cinci minute.
La revedere!
- Acela e fiul președintelui clubului. - Serios?
- De ce? - Varianta trei la întrebarea patru…
Nu mă așteptam la atâtea sondaje.
În vânzările la domiciliu contează ce cadouri oferi.
Păcat că am cheltuit atât pe chiloți! Credeți că o să ieșim în pierdere?
Dna Oh e clienta lor și ne-au făcut reducere.
Trebuie să facem vânzare ca să compensăm pierderea.
Cum spunea și Jeong-suk, probabil le-am lăsat impresia
că nu vom renunța.
Jeong-suk, tu le-ai impresionat
când ai întrebat: „De ce să renunț?”
M-am speriat. Îți scânteiau ochii.
Mie îmi scânteiau ochii?
Eu am făcut asta?
Bine, nu-ți scânteiau la propriu, dar ne-a fost teamă oricum.
- Dar zâmbeam… Gata, să strângem! - Bine.
- Eu și Yeong-bok mutăm mesele. - Da.
- Eu duc scaunele înapoi la bar. - Bine.
Masa…
FARMACIE
- Cum a fost? - Își strâng lucrurile.
- De ce întrebați? - Cum adică de ce?
Se fac de râs în mijlocul orașului. N-am cum să trec pe acolo!
O să mă furișez după ce pleacă.
De ce? Soția dumneavoastră arăta bine.
- Bine pe naiba! - Vorbesc serios.
Arăta nemaipomenit muncind.
- Mergem acasă? - Stai pe loc!
- Trebuie să speli pe jos mai întâi. - Am spălat mai devreme.
Mai spală o dată!
Concentrează-te asupra muncii și fă o treabă nemaipomenită, da?
De câte ori să spăl pe jos?
O să găuresc podeaua.
- Bună seara! - Farmacistul a plecat?
Mai devreme.
M-am lovit când strângeam mesele și vreau niște plasturi.
Vă ajut eu.
Unde erau…
Costă 500 de woni.
Mulțumesc!
Cred că ar trebui să vă tundeți.
Da, știu. Merg la frizer zilele astea.
- La frizer? - Da.
Coaforul fermecat e afacerea mea.
Sunt expertă în alegerea tunsorii potrivite.
Cred că semănați cu o vedetă. Știu ce v-ar avantaja.
- Cu o vedetă? - Da. Îl știți pe…
Cel cu…
Nu mă lăsa cu regretele…
- Shim Shin! - Bingo! V-ar sta bine cu tunsoarea lui.
- Credeți? - Da. Vă aștept la coafor.
Arăt ca Shim Shin? Incredibil!
Chiar crezi că arată ca Shim Shin?
- Mie nu mi s-a părut. - Nici mie.
Ce? Atunci de ce i-ai spus că seamănă?
Păi…
Din același motiv pentru care am ținut evenimentul de azi.
Ca să faci bani?
Însă n-ar fi trebuit să mint în fața fiului meu, nu?
Nu-i nimic. Părinții nu sunt perfecți, ci se străduiesc să fie oameni buni.
Tu încercai să fii bună cu mine, deci te înțeleg.
Woman sense, numărul din aprilie?
Bingo!
Apropo, ai cam exagerat cu Shim Shin.
Îmi pare rău!
RESPECTAȚI REGULILE DE CIRCULAȚIE
Șefu', m-am întors!
Ce-i gălăgia asta? Ce ai acolo?
Femeile care vând jucării pentru adulți dădeau chiloți gratis pentru un sondaj.
- L-am completat și eu. - În timpul programului?
- Ce-s ăia? Sunt pentru femei. - I-am luat pentru mama.
Ce băiat bun are! Completezi sondaje în loc să muncești.
Maică-tii îi crește inima de mândrie fiindcă-i aduci două perechi de chiloți!
Una e pentru soția ta.
Nu era nevoie.
Credeam că o să dea faliment
fiindcă suntem în mijlocul pustiului, dar reușesc să dea cadouri?
Înseamnă că le merge bine.
Doar mă știi! Am făcut muncă de cercetare.
După incidentul cu peretele,
oamenii au refuzat să se asocieze cu Han Jeong-suk.
Au zis că aduce doar probleme.
- Vorbești serios? - Da.
„Ignorați-mă dacă vreți, dar eu îmi văd de treabă.”
Și, uite-așa, a început să împartă sondaje și cadouri.
E insistentă, nu?
De ce zâmbești de parcă ai ști ceva?
Nu cumva ai completat și tu sondajul?
Vorbești prostii! N-ar face una ca asta.
Crezi că ar completa o tâmpenie de sondaj în timpul programului? Am dreptate?
Trebuie să plec. La revedere!
Păcat că sunt albi!
Urmează ultimul cântec. Versurile sunt în limba engleză.
Cei trei sunt cunoscuți ca Seo Taiji and Boys.
Formează unul dintre puținele grupuri care cântă rap.
Aplauze pentru „I know”, vă rog!
MAGAZIN DE ELECTRONICE
Domnule Seo Taijii, linia melodică e slabă.
Îi dăm cuvântul unui alt membru al juriului.
Probabil v-ați concentrat asupra versurilor.
Prima dată când ascult un cântec, mă concentrez asupra versurilor.
Înțeleg.
Când le ascult, caut două lucruri.
Primul, dacă sunt scrise corect.
Cu alte cuvinte, dacă au sens.
Nu mă așteptam la atâtea critici.
E o idee inedită și vizionară. Nu e ceva ce vezi peste tot.
Poate de aceea.
Oamenii tind să respingă lucrurile noi și necunoscute.
Dar a muncit mult la cântec. Probabil se simte rănit.
Eu cred că o să dea lovitura.
Ce?
Cei care perseverează în ciuda suferinței ajung să aibă succes până la urmă.
E și cazul lui.
Sper.
E foarte dedicat în ceea ce face și sper să nu renunțe.
Sper să reușească.
Sunt convins.
E puternic și cred în el.
Ce?
EPILOG
O AFACERE VIRTUOASĂ
Ce-i cu cicatricea de pe braț? Parcă ar fi o arsură.
Șefule, ai anchetat un incendiu serios când ai fost cadet, nu?
Jeong-suk, hai să ne împăcăm.
- Bună ziua! - Gunoiul!
Mi se pare că ai ceva cu mine.
Și unde găsim femei bogate care nu au cumpărat nimic până acum?
- Știu eu. - Cine?
Am venit la dumneavoastră.
De atunci parcă nu mai e om.
E ca o bestie.
Fiecare din noi trebuie să-și protejeze familia, nu?
Mi-hwa e însărcinată.
Subtitrarea: Giana Stănculescu