Downloaded from YTS.BZ
EN BRANNGATE ER ET BELTE UTEN TRÆR I EN SKOG...
Official YIFY movies site: YTS.BZ
...ELLER NOE ELLER NOEN SOM ER I STAND TIL Å STOPPE SPREDNINGEN AV EN SKOGBRANN.
Hei! Hva skjer?
- Hører du meg? - Høres kjent ut.
- En tur, hva? - Jeg sjekker kalenderen.
- Jeg endret det til mandag. - Jeg ser om jeg får det til.
- Jeg dro ikke, vet du. - Jeg bare drar!
BRANNGATE
- Vi er her. Kom igjen. - La oss gå.
Dani, kom og hjelp moren din.
- Hjelp meg, folkens. - Har du alt, Lide?
- Her, Lide. - Kofferten.
- God morgen, Mara. - Hei.
Tenkte jeg skulle ta bilder og la dere pakke.
- Ok. - Møblene ser flotte ut.
Vi kan be om 20 000 til.
Ja, ok. Høres bra ut.
Nøklene dine. Jeg henter dem når du er ferdig.
- Jeg er Luis. - Takk.
- Maras svoger. - Hyggelig.
Ikke vær redd. Det vil selges fort. Det er et vakkert hjem.
Ok, vi er klare.
- Vi løper om kapp! - Jeg er tørst.
Vi må pakke.
Gjør det, du. Var de ikke dine?
Vet ikke hvordan man bruker denne.
Vi har en donasjonseske som vi har på lageret vårt,
og en til søppel.
"Donasjoner." Greit.
- Ikke kast ballen. - Han hermer!
Hvis du ikke vil leke...
- Jo. - Så lek.
Dani, hjelp meg.
Mamma, når skal vi gå til skogen?
Senere, vennen. Vi må rydde opp og spise.
- Senere, i dag, ok? - Ok, lover du?
Jeg lover. Gå nå. Dani, gå og lek med kusinen din.
I skapet.
- Vil du ha dem? - Ja, de var mine foreldres.
- Broren min elsket denne. - Kom igjen.
Hei, Mara, denne er så god som ny.
- Beholder du den ikke? - Jeg liker ikke vester.
Hvis du eller Luis vil ha den...
Men ikke bruk den så jeg ser det.
Du må ha mistet den.
Sisten!
Mara vil angre når hun roer seg ned.
Du vet hva jeg synes.
Vi kan ikke late som om han aldri fantes.
Å kvitte seg med huset, klærne hans... Han var broren din.
Hun burde møte sorgen. Ikke flykte fra den.
Jeg tror det er det vi prøver å gjøre her.
Alle sammen.
Tante!
- Se her! - Dani.
Så se, mamma!
Så godt. Jeg var sulten.
Hvorfor selger dere huset? Jeg elsker det.
- Ville ikke solgt det. - Jeg elsker det også. Men pappa døde her.
Lide.
Det er ikke derfor vi selger det.
Lide, se på meg.
Vi selger det fordi vi kjøper et vakkert et,
kjempefint, ved stranden.
- Ved siden av vårt. - Nettopp.
Så vi kan tilbringe feriene sammen.
- Høres bra ut. - Vi har jo snakket om dette.
- Men jeg liker denne skogen. - Vi kommer på besøk.
- For å sanke sopp. - Ja.
Hvis de er glatte og hvite på utsiden...
De er spiselige.
Noen er røde med hvite flekker, ikke sant? Og de er...
Er det naboen?
- De er ikke her. - Hei, Mara.
Santiago, hei.
- Skjer'a? - Står til?
- Kom inn. - Får jeg?
- Selvsagt. - Hallo.
- Sett deg. - Det går bra.
- Hei. - Jeg har nettopp spist og har noe jobb.
Hele familien er her.
- Svogeren min, Luis. - Hei.
- Gustavos bror. - Vi har møttes.
Du har ikke møtt kona, Elena.
- Ikke personlig, nei. - Og Dani.
- Hei. - Nevøen min.
- Og Lide. - Og Lide.
Jeg har en gave til Lide. Kan jeg gi henne den?
- En sommerfugl. - Selvsagt. Vær så god.
Hei, Lide. Jeg tok med noe til deg.
- Den er fra skogen. - Ja.
- Hva sier du, Lide? - Takk.
- Det var så lite.
- Så... - Jeg så dere bære rundt på esker.
Ja, vi skal selge huset. Vi drar. I dag er siste dag.
- Akkurat. - Så...
Hvis dere trenger hjelp eller...
- Ja. - Takk.
- Setter pris på det. - Ha en fin dag.
- Ta vare på deg selv. - Ditto.
- Ha det, Santiago. - Ha det.
- Vi ses. - Ha det.
Vi ses. Ha det.
Han virker grei, hva?
Ja.
Vi er ikke så nære, men Gustavo tilbrakte tid med ham.
Han har sett oss pakke esker hele morgenen.
- Nå tilbyr han å hjelpe. - Luis...
Når vi kjører, vil han si:
"Trenger dere hjelp? Her er jeg, jeg stinker av røkelse og patsjuli."
Snør det?
Skogbrannen har brent over tusen hektar med skog,
og brannvesenet jobber for å få kontroll på flammene.
Langvarig og intens tørke...
Det er mange hektar.
...har økt farten brannen sprer seg med.
SKOGBRANN I EL ESPINAR
Med mindre vinden endrer retning, bør brannen være under kontroll i kveld.
Det er også håp om at branngaten
som ble laget på sensommeren vil hindre at flammene sprer seg mot...
Branngater funker ikke.
Det var alt for nå.
Vi går nå til vår korrespondent...
Vi pakker og drar.
- Branngater funker ikke. - Men mamma.
- Vi skal vel ikke overnatte? - Nei.
- Dani og jeg tar verkstedet. - Er du sikker?
- Dere tar soverommene. - Ikke stress, men...
- Det går bra. - Vi drar hjem.
- Vi drar bare. - Ja.
Men jeg teiper ikke eskene.
- La oss dra. - Vi kan komme en annen dag.
- Hvorfor skar onkel ut så mange bjørner? - Fordi han likte dem.
Onkelen din elsket fjellene. Vi kom alltid hit.
Han var så trist da de forsvant.
Kom igjen, vi tar dem med hjem så vi kan pakke dem inn.
- Kanskje dette er greit. - Pappa.
- Hva? - Var det her han døde?
Det stemmer.
Han ville tilbringe sine siste timer her.
Det er derfor vi er her, vi to.
Så tante ikke må. Kom igjen.
Ta denne. Jeg pakker dem inn senere.
- Går det bra? - Ja.
Ja? Ok.
Dette kan kastes. Er det ikke en bag?
- Med mer? - Nei.
Det var det siste.
La oss kaste dette.
Og dette også.
Lide, har du kuben min?
Nei. Hadde heller ikke gitt deg den.
- Få se. - Nei, den er min.
- Jeg fant den. - Alt er ditt.
- Sa ikke det. - Alt blir som du vil.
- Hvor er kuben min? - Vet ikke.
Du sa du ikke ville gi den tilbake.
- Nei. - Jo.
La meg se.
- Jeg sa nei! - Jo!
- Jeg fant den! - La meg!
- Du er så irriterende! - Så gå.
- Dette er mitt hus. - Ikke nå lenger, Lide.
Behold kikkerten.
Jeg gir bort det meste, om det er noe du vil ha.
Mamma, se hva jeg fant. Jeg fyller opp flaska mi, så går vi.
Lide, kjære, vi kan ikke. Det er en brann. Vi må dra nå.
- Vi skulle ta farvel sammen. - Vi kan ikke.
- Det er veldig farlig. - Men du sa vi kunne.
Ja, men det brenner.
Vil hytta brenne ned?
Nei, for brannen er langt unna, men vi må pakke og dra.
- Kom an. - Bryr meg ikke om brannen.
Vi skulle gå til skogen og ta farvel sammen.
Ja, men det brenner.
- Og si farvel sammen! - Det er nok nå.
Vi skulle ta farvel sammen!
- Det brenner. Nå tøyser du. - Bryr meg ikke!
Bryr meg ikke om at du ikke bryr deg. Pakk rommet ditt.
- Din løgner! - Gå og pakk rommet ditt!
- Nei! - Jeg ber deg ikke to ganger.
Gå!
Vi kaster ikke ting!
- Skal jeg snakke med henne? - Nei.
Hun gjør det vanskelig for meg.
- Mara... - Hva?
Hva er det?
Disse bildene også?
LAGERROM
Dere var sammen hele livet.
Nettopp.
Likevel valgte han å ikke slåss hele veien.
Ikke engang for oss.
- Jeg tar kjøkkenet. - Ja vel? Da skal jeg...
Dani, kom og hjelp oss.
Han er veldig hjelpsom.
- På tide å dra. - Er det alt?
- Bilen er lastet. - Greit.
Er du klar, Dani?
Hvor er kusinen din? Dani, hvor er hun?
Vet ikke.
- Så det er alt? - Ja, det er klart.
Lide, vennen, vi drar.
Lide.
La jeg jakken min der?
Usikker. På soverommet, kanskje?
- Dani, ta på deg setebeltet. - Det er Lides plass.
Jeg finner ikke Lide. Dani, hvor er kusinen din?
- Aner ikke. Et sted. - Et sted hvor?
Kan jeg vite det?
- Luis... - Kommer.
La meg.
Lide?
Hun er ikke der. Hun dro til hytta. Jeg er sikker på det.
- Er hun ikke der? - Hun er i hytta.
Jeg ba henne ikke gå, men likevel...
- Jeg henter henne. - Kommer.
- Ring om hun kommer tilbake. - Ok.
Kom igjen. La oss vente inne.
- Santi. - Ja?
- Har du sett Lide? - Det har jeg.
- Hvor? - I hytta, nettopp.
- Jeg visste det. - Dere vet om brannen?
- Det gjør vi, takk. - Ja.
Ingen fare.
Lide.
- Lide! - Lide!
Lide!
Mara, hva er galt?
Lide er ikke i hytta.
Så rart. Hun var nettopp her.
- Er du sikker? - Ja, for et øyeblikk siden.
- Inne? - Ja, der inne.
Luis, ring Elena og spør om Lide er hjemme.
Ja?
- Er hun med deg? - Nei.
- Nei, hun er ikke her. - Nei.
Lide!
- Lide! - Lide!
Lide!
Hvor er hun, Luis?
- Om ikke i hytta, hvor da? - Jeg vet ikke.
Lide!
Alt ser likt ut.
Lide!
Luis, ring Elena.
Hun gikk seg vel bort.
Nei, hun er ikke her. Hun gikk seg bort i skogen.
- Lide, vær så snill! - Jeg hører deg ikke. Kan du høre meg?
Lide!
Vær så snill, ikke gjør dette. Ikke gjør dette mot meg.
- Lide! - Lide!
Lide!
- Lide! - Lide!
Lide!
God ettermiddag.
- Hallo. - God ettermiddag.
Hallo. Jeg er sersjant Revuelta. Jeg leder avdelingen for savnede personer.
- Korporal Baranda. - Jeg er moren.
- Jeg er hennes manns bror. - Jeg er kona hans.
Så datteren din er åtte år gammel.
Nesten ni.
Når innså du at hun var borte?
- Rett etter lunsj. - Ja.
- Når? - Rundt 15:00.
Unnskyld meg et øyeblikk. Santiago!
- Kan du komme? - Hva hadde hun på seg?
- Et øyeblikk! - Lyse klær.
- Ja, en lyseblå jakke. - Dette er naboen vår.
God ettermiddag.
Han var den siste som så henne. I en hytte hun bygde med faren sin.
Er faren hennes her?
Nei, broren min døde.
Beklager. Var du den siste som så henne?
- Ja. - Snakket du med henne?
- Ja. - Om hva?
- Ikke noe relevant. - Ikke noe relevant?
La du merke til noe rart ved oppførselen hennes?
Var hun engstelig?
Jeg syntes det var rart i starten, på grunn av brannen.
Så så jeg at hun var rolig,
og vi pratet litt.
Jeg fikk inntrykk av at hun kunne finne veien tilbake,
så jeg dro.
Var det ikke rart at hun var alene i skogen?
- Nei. - Hvorfor var du nær hytta?
Jeg jobber for Miljødepartementet.
- Jeg har ansvaret for branngaten. - Unnskyld.
- Ja. - Og jeg...
Beklager. Dette er Lide. Hun er 1,25 høy. Hun har lugg, er åtte år gammel...
Kan du gi oss et av plaggene hennes?
En gjenstand til søk- og redningshundene?
- Klart. - Jeg henter det, ok? Ja?
- Ja. - Ok.
- Det går bra. - Hent pyjamasen hennes.
- Greit. - Uvasket, takk.
Pyjamasen hennes, Elena.
Vi fremskynder prosedyrene på grunn av brannen i området.
- Ja. - Ja.
Enheter kommer, vi blir med å lete.
Det mest sannsynlige scenarioet er at hun ble desorientert,
men at hun er i nærheten.
Takk.
Som nevnt, har vi aktivert evakueringsprotokollen,
og dere må dra herfra og dra hjem.
Så snart min datter blir funnet, drar vi selvsagt.
- Brannen nærmer seg. Det er farlig. - Derfor kan jeg ikke dra uten henne...
- Vi holder dere informert til enhver tid. - Sir...
Men dere må evakuere så snart som mulig.
Unnskyld meg, jeg...
Veiene blir stengt innen få timer.
Jeg kan ikke evakuere uten min åtte år gamle datter.
Frue, jeg forstår at du er bekymret...
- Nei, det gjør du ikke. - Jo, absolutt.
Du forstår ikke.
Jeg kan ikke dra uten min åtte år gamle datter.
- Det er en ordre. - Ok, la oss...
Vi må følge protokollen vår. Omstendighetene...
- Vi drar. - Hva het...
- Sersjant Revuelta. - Revuelta.
- Beklager. Slapp av. - Men dere vil lete etter henne?
- Evakuer området. - Ja.
- Forstått? - Forstått.
Vi skal gjøre alt for å finne datteren din.
Det er "Lide". Skrev du det?
- Lide. - Vi vet det.
Kan jeg gjøre noe?
Du må også evakuere området.
Du kjenner området, men også protokollen.
- Ja. - Kollegaen vår ringer deg.
Slapp av. Hun er bare redd.
Greit. Takk.
Ha det. Nei, takk.
Dani, kjære, gå til Lides rom.
Jeg kommer snart.
Det går bra.
Jeg drar ikke.
Jeg bryr meg ikke om hva de sier. Jeg blir, men dere drar.
Luis, det brenner. Elena, det er farlig.
Brannen er langt unna. Vi kan bli litt lenger.
Det går bra.
- Elena, Luis, det brenner. - Nei.
- Det går bra. - Nei. Mara.
Hun dukker opp. De finner henne.
- Ja. - Det går bra.
- Men dere drar. - Nei.
De beordret oss...
- Vi blir. - Selvsagt.
Ellers kommer vi ikke tilbake.
- De stenger veiene. - Virkelig?
Brannen er fortsatt langt unna. Vi blir.
- Vi sier det. - Ja, med deg.
- Elena, er du sikker? - Vi blir.
- Vi forlater deg ikke. - Ja.
- Takk. - Vi holder sammen.
Kom igjen!
Hold linjen!
- Mer trykk! - Kom igjen!
Hun heter Lide. Hun er omtrent 1,25 meter høy.
Gruppe én, dere er med Revuelta. Gruppe to, med Castro. Tre, med meg.
Portillo, gruppe fire. Kom igjen!
- Gå! - Kom igjen!
Lide!
Vennen.
Jeg vil også lete etter henne.
Det går ikke.
Det er politiets jobb. Vi må bli her.
Lide finner veien tilbake.
Er du sikker?
Det er jeg.
Ja. Ha tro.
Lide!
Sjekk området der borte.
Rundt hytta.
Seksjon én sjekket.
Lide!
Lide, vennen!
Lide!
Det er for mye røyk. Vinden har snudd.
- Lide! - Lide!
Der!
Det er så mye røyk nå.
Røyk og ild er ikke det samme.
Jeg sjekker brannen konstant.
Se, den er så langt unna.
De finner Lide, så drar vi hjem snart.
- Lide! - Kom igjen!
Seksjon én er sjekket. Vi går vestover.
- Det er veldig dårlig sikt. - Kom igjen!
Hundene må gi seg.
Vi venter på ordre fra hovedkvarteret! Vi gir beskjed.
Jeg burde ikke kjeftet på henne.
Jeg hater dette huset, denne teite skogen.
Den vil ta alt fra meg. Hvorfor?
Den natten Gus tilbrakte i skogen alene, forandret ham.
Han ble aldri den samme, han...
- Han ga opp. - Nei, Mara.
- Jo, det var en behandling. - Nei.
Det var en behandling.
Men han gadd ikke.
Det var et prøveprosjekt, han ville ikke være forsøkskanin.
Det er ditt syn.
- Og hans. - Kjære...
Det suger.
Om han var her, ville han visst råd.
Hallo?
- Hva... - Er det politiet?
Unnskyld...
Unnskyld meg, jeg hører deg ikke. Hva?
Nei.
- Hva skjer? - Her.
- Hva er galt? - Hallo?
Én gang til, er du snill. Hva sa du?
Det er latterlig.
Ja.
- Hva er det? - Været har snudd.
Vinden har endret retning, så de avlyser søket.
Senere, når forholdene blir bedre, drar de ut og leter etter henne.
Var det alt? Sa de noe annet?
At vi må dra umiddelbart.
Det er det de sier.
Vi skal lete etter henne. Gjør ikke de det, gjør vi det.
- Ja. - Vi finner henne der ute.
Ja. Jeg skal lete etter datteren min.
Luis.
Det er farlig.
Jeg holder øye med brannen.
Hvis det blir farlig, får jeg dere ut, ok?
- Jeg burde ta Dani. - Nei, kjære...
Da blir vi uten bil.
Og hvis Lide dukker opp, vil ingen ta imot henne.
Bli her. Hvis det blir farlig, kommer jeg og henter dere begge.
- Greit. - Ok?
- Ok. - Ikke vær redd.
Luis, jeg henter Santis bil.
Jeg spør om vi kan låne den.
Elena, ring om hun kommer.
- Det skal jeg. - Takk.
- Når Lide er tilbake, drar vi. - Ja.
Santi?
Santiago?
- Ja? - Santiago?
- Hva skjer? - Det er Mara.
- Unnskyld meg. - Hei.
Hør her, politiet har avbrutt søket.
Hørte det på radioen.
Kan vi låne bilen din for å lete i skogen?
- Vår er ikke... - Selvsagt.
- Ja. - Takk.
Jeg blir med.
- Det trengs ikke. - Jeg blir med.
- Jeg kommer. - Desto bedre.
La oss dra.
Vent.
Denne...
- Santiago? - Ja?
Kan jeg få sjekke hos deg?
- Det er litt... - Jeg bare...
Jeg tenkte at kanskje...
Kanskje hun gjemmer seg der inne.
Hun er ikke i skogen, og...
Jeg ville ha sett henne.
Kanskje du ikke merket det.
Det ville beroliget meg om jeg kan ta en rask titt.
- Hun var sint på meg... - Ja, greit.
- Vær så god. - Takk.
- Beklager. - Kom inn.
- Takk. - Unnskyld meg.
Det var så lite. Uansett, dette er stua.
- Beklager, jeg... - Nei, det er greit.
- Hvis du kan sjekke... - Klart.
- Beklager, jeg bare... - La oss se.
Beklager.
- Det er badet. - Får jeg?
Ja, bare gå inn.
Her er radioen til...
- Jeg hørte på... - Ja.
Kan jeg se der inne?
Helst ikke.
Hvorfor? Det tar bare et øyeblikk.
Hun er definitivt ikke der.
Dette er en del av min... Nei, helst ikke. Ikke der.
Hva er dette?
Det er...
- Sopp, det er... - Dop?
Nei, psilocybin. Det er psilocybin.
- Det er mer som medisin. - Mot hva?
Ting som konvensjonell medisin ikke kurerer. Jeg bruker den til å lage...
Det hjelper veldig.
Hvorfor er du enda her?
Jeg vet ikke. Jeg har ingen steder å dra.
Jeg er sikker på at Lide er i skogen.
Luis.
Jeg tror branngaten vil fungere.
Hva er galt?
Hva er det?
Hva er galt?
- Noe er galt. - Hva?
- Han... - Hva?
- Hva er galt? - Det er ikke riktig. Luis!
- Hvorfor slipper han meg ikke inn? - Hvor?
Det er et rom han ikke lar oss sjekke. Og han var nervøs. Det vises.
- Det er bare rart. - Tenk på det.
Han møtte Lide, det brenner, og han tok henne ikke med hjem?
Kanskje han ikke visste om brannen da.
- Nei. - La oss tenke.
- Jeg ringer politiet. - Det er ikke dekning.
Ikke internett heller.
- Er det bare din telefon? - Det er ikke dekning.
- Og din? - Siden når?
- For fem minutter siden? - Vi går og får ham til å slippe oss inn.
Hvorfor ringer det ikke?
- Det går ikke. - Hva pønsker han på?
Drar han?
Han drar.
- Santiago! - Fortsett å prøve, ok?
Ja, men vi er avskåret.
- Santi! - Ja.
Vent litt. Santi.
- Vent. - Ja.
- Hvor skal du? - Jeg...
- Hva? - Hente Lide.
Vet du hvor hun er?
Hun er vel i skogen.
Hopp inn, hvis dere vil. Vi...
- Vi kommer. - Klart.
- Hun er vel i skogen. - Vi blir med deg.
Kom igjen, Mara, hopp inn.
- Er det bjørner her enda? - Unnskyld?
- Er det bjørner i skogen? - Nei, det kartet er gammelt.
- Ingen bjørner. Vent. - Hva er det?
Det blir mørkt, og dere trenger lommelykter.
- Straks tilbake. - Jeg blir med.
Nei, bli her. Nei. Å, nøkkelen.
Bare vær rolig.
Er ikke dette Lides armbånd?
Hva?
Ser du? Det gikk fort.
Det er veldig viktig. Hvis det blir mørkt...
En til deg, Luis.
En til deg, Mara.
Det blir bare verre å finne henne.
- Vi kaster bort tid... - Vent. Slå den av.
- Hvorfor? - Slå av motoren.
Slå den av.
Unnskyld?
Gi meg nøklene.
Hva er galt?
Hva er dette? "Isolert område", "Trygt område"...
Hva er dette kartet til?
Det er notater for...
Husker du det jeg sa tidligere om psilocybin?
Bortsett fra jobben min for Miljødepartementet,
utfører jeg også ritualer
i isolerte områder.
Santiago, hvor er datteren min?
- Det var her inne. - Ja.
Hun ga det til meg tidligere, i hytta.
Umulig. Det er en løgn.
Hun tar det aldri av.
Aldri, for jeg ga det til henne.
- Hun ga det ikke til deg. - Herregud.
Jeg vil sjekke huset ditt igjen. Få nøklene.
Gi meg nøklene.
- Hei! - Gi meg husnøklene!
Gi dem til henne.
- Få dem. - Gjør det.
- Jeg gjør det. - La henne sjekke inne. Gjør det.
Til helvete med nøklene!
- Lide! - Mara!
- Ikke kom nærmere. - Vær så snill.
Åpne! Lide!
Bli der. Gi meg nøklene.
- Lide! - Luis...
Lide!
Nøklene, nå.
Nei! Stopp!
- Bare la henne sjekke inne. - Lide!
Kom igjen, Luis.
Ikke noe tull nå!
Jeg følger med!
Mara!
Åpne, Santiago!
Mara.
- Gjør som hun sier. - Ja.
- Åpne den! - Lide er ikke her.
- Åpne døra, Santiago. - Lide er i skogen.
- Gjør som hun sier. Åpne den. - Greit, jeg åpner...
- Åpne den jævla døra! - Ok.
- Gjør som hun sier. - Jeg åpner den.
Hva er dette?
Hva er alt dette?
- Hun er ikke her. - Hva...
Hva...
Hva er alt dette? Hvem er du?
Det er...
Hva er det?
- Hva er alt denne dritten? - Det er...
Hvor er Lide?
Hva er det? Hva er det rommet til?
Det er et meditasjonsrom.
- Nei. - Lide!
Denne jævla døra.
Åpne denne døra også. Åpne den nå, Santiago.
Gjør som hun sier.
- Vær så snill. - Ok.
- Åpne den. - Greit. Sånn.
Vær så god.
Gå inn.
Ser dere?
Hun er ikke her. Som jeg sa.
- Hvor er datteren min? - Ikke her.
Jeg har ikke gjort henne noe, Mara. Hun gikk seg vill i skogen.
Jeg har ringt politiet.
Det er flott, Mara! For jeg har ikke rørt henne!
- Hvor er hun? - Vet ikke.
Jeg vet ikke, Mara.
Hun er i skogen eller...
Vær så snill. Si hvor hun er.
Jeg vet ikke.
- Mara. - Jeg ber deg. Si det.
- Hør på meg. - Nei. Vær så snill. Hvor er hun?
- Jeg har ikke gjort noe. - Ikke rør henne. Nei, ikke rør henne.
- Ikke. - Ok.
Hvor er niesen min?
Du hadde armbåndet hennes. Du forlot henne i hytta, i skogen.
Under en brann. Tar vi feil her?
- Beklager. - Hvor er hun?
- Hva er dette? - Hva?
Hva?
- Det er til ritualene. - Hvilke ritualer?
Ritualene mine. Om du kan høre...
- Jeg tror deg ikke. - La meg snakke, Luis, Mara.
Du drar ikke før du sier hvor hun er.
Stopp!
- Ta ham! - Luis!
Vi stopper ikke før du sier hvor hun er.
Luis, bind ham fast.
Jeg har ikke gjort noe!
- Kom hit. - Vær så snill, Luis!
Etterlot du et barn midt i skogen?
Forlot du henne bare der?
Med ritualene dine og alt, skal jeg tro på det?
- Her. - Luis!
Tror du ikke jeg gjør det? Hvor er niesen min? Reis deg.
Nå vil du snakke. Bare vent.
Bind ham til stolen.
- Kan du... - Hvor er hun?
- Vet ikke. - Vær så snill.
Mara, jeg vet ikke.
Hvor så du henne sist?
- I hytta. - Hvorfor er hun ikke der?
- For hun gikk seg vill. - Løgn. Ville ikke skjedd.
Hun har besøkt stedet hele livet.
Hvor er datteren min?
Luis...
Vær så snill, gjør noe. Få ham til å snakke.
Hva er alt dette?
Hva er det?
Hva er alt dette til?
Hva er dette? Hva faen er det?
Spytt ut!
- Hvor er datteren min? - Jeg vet ikke.
Hvor er niesen min? Du så henne i hytta.
Du tok armbåndet. Hva gjorde du med henne? Hvor er hun?
Hvor er hun?
Snakk! Jeg skal få deg til å snakke.
Hvor er hun?
- Luis. - Hvor er niesen min? Hvor?
Hvorfor forlot du en åtteåring alene i skogen under en skogbrann?
Snakk!
Luis!
Hva gjør vi?
- Hva? - Hva gjør vi?
Får ham til å si hvor Lide er.
Nei, vi må ringe politiet.
Faen. Den virker ikke.
- Hva? - Det er ikke dekning...
Min fungerer heller ikke. Vent.
Jeg tar hans.
Luis.
Ikke rør deg.
Koden.
- Hva er koden? - Jeg sier det ikke.
Det brenner.
Slutt å tulle og fortell meg koden.
Hva er den jævla koden?
Koden, din drittsekk!
Kan du gi meg den? Hva?
Eller hva? Hva er koden?
- Én... - Én, ni, åtte...
Ni, åtte, åtte?
Mara!
Nei. Stopp.
Hva?
Jeg skadet ham ikke.
Jeg sverger. Mara. Jeg skal ikke skade ham.
Jeg bare skremmer ham til å si hvor Lide er.
Den jævelen lyver.
- Jeg stopper hvis du ber meg. - Ja.
Jeg stopper, ok? Jeg skal stoppe.
Stopp.
- Vi må kontakte politiet. - Det er ikke dekning her heller.
Radioen.
- Radioen. - Radioen.
Ja.
- Hæ? Funker den ikke? - Den funker ikke. Jeg kan ikke bruke den.
Her. Batteriet er her nede.
- Hallo? - Hallo?
- Hallo! Vent.
Kan noen høre meg? Hallo? Vær så snill.
Ja, jeg er...
Hallo, vi er i skogen, i skogvokterens hus.
Kan noen høre meg?
Den har lite batteri.
- Hører du? - Hallo?
Jeg er det savnede barnets mor.
Vi trenger politiet.
Hallo?
Luis.
Hva om han gjorde henne noe?
Hva om han gjorde noe?
Mister jeg henne, dør jeg.
Det skjer ikke.
Det gjør det ikke. Vi sjekker alle rom, hver krik og krok, alle skap.
La oss lete.
Vi finner henne.
- Vi finner henne. - Ja. Ok.
Vi trenger ledetråder.
- Ja. - Det må være noe.
Noe som vil lede oss til henne.
Det må være noe.
GROPER SOM HELLIGE STEDER
MELDINGER VÅR
DET VAR UTROLIG. ALDRI VÆRT SÅ REDD OG FÅTT SÅ MYE ADRENALIN SAMTIDIG.
DU BLIR IKKE KVITT MEG.
ALLE SKAL FÅ VITE HVA DU GJØR, DU HAVNER I BURET.
BILDER
Mara.
Vær så snill, hør på meg.
Hvorfor mistenker dere meg?
Hva førte til det?
Spaden?
Datteren din var alene i skogen.
- Jeg var... - Hold kjeft.
Og hvis du vil vite om armbåndet, Mara...
- Det lå på bakken. - Mara!
Mara.
Ikke la ham gå.
Sjekk tauet.
Dere hører ikke.
- Hysj. - Dere hører ikke.
Pass på ham. Jeg sjekker ute.
Dere lot meg ikke snakke.
Hvor er datteren min?
- Hva? - Jeg vet ikke.
Hun kan ikke bare forsvinne.
Hør her, jeg...
Jeg var i bilen,
og jeg så Lide i hytta, ok?
Først prøvde jeg å overtale henne til å kjøre hjem med meg.
Jeg så at hun hadde det bra, og hun trengte å være alene, for...
Og jeg dro. Og jeg er veldig lei meg for det.
Hun har vært alene i lang tid nå.
Hun er nok veldig redd.
Beklager, Mara. Jeg er så lei for det.
Jeg burde ha insistert og kjørt henne tilbake.
Det var der jeg tok feil. Men det er alt. Jeg gjorde ingenting, jeg...
Jeg tror ikke på noe du sier.
Jeg trodde hun ville klare seg.
Hvor er datteren min?
Jeg sverger. Jeg vet ikke. Jeg beklager.
Hvor
er datteren min?
I skogen.
- Hvor er datteren min? Igjen. - I skogen.
- Hvor er datteren min? - Hun er i...
Igjen! Hvor er datteren min?
Hvor er datteren min?
- Hvor? - I skogen...
Si det! Du skulle tatt henne med tilbake.
Om hun er skadet, dreper jeg deg.
Jeg kunne drept deg nå.
Tilgi meg.
Luis?
Hva gjør du?
Se.
- Se. - Hva er det?
- Det er telefonen hans. - Hva?
Denne jævelen.
- Jeg vet hva du går gjennom. - Umulig.
Jeg vet hvordan du har det i hjertet. Det gjør jeg.
Ikke snakk sånn til meg. Hvem er du?
- Slutt! - Jeg ville aldri skadet et barn.
Jeg ville aldri krummet et hår på et barns hode, aldri.
Ta opp.
Du må komme hit nå.
Jeg har ikke sett deg hele helgen!
Jeg vil også være med.
Kom igjen, la meg.
Jeg vil også at du skal være her. Vi savner deg sånn.
- Ok? - Si meg om jeg får se henne igjen.
Bare si om jeg får se henne igjen.
Jeg forstår at alt dette gjør deg skeptisk og mistenksom overfor meg.
Dette er bare en stor misforståelse.
Kartet, psilocybinet.
Det er dette jeg gjør. Jeg hjelper folk.
Jeg utfører ritualer med psilocybin
for å hjelpe folk med å forlate sitt gamle liv,
få kontakt med noe nytt, og...
Og slutte å frykte døden.
BRUK AV PSILOCYBIN VED DØDELIG SYKDOM
REDUKSJON AV ANGST OG DEPRESJON HOS DØDSSYKE PASIENTER
Den natten Gustavo tilbrakte i skogen.
Han ville ikke ha meg der.
Du var sammen med ham, ikke sant?
- Ja. - Ikke sant?
Hva gjorde du med ham?
Ikke noe ille.
Du skulle sett ham.
- Hva? - Det var hans ønske.
Han fant fred, Mara.
Han fant fred.
Drittsekk.
Han fant fred, Mara.
Nei.
Elena.
Mara.
Nei, la meg.
- Vær så snill. - Nei.
La meg gjøre det.
- La meg. - Mara!
- Mara. - Nei!
- Nei! Vær så snill, la meg gjøre det. - Vær så snill, jeg gjør det.
Nei.
- Nei, vær så snill. - La meg gjøre det.
Nei...
Det er ikke henne.
Din drittsekk!
Denne drittsekken leker med oss!
Luis.
Hvor er naboen?
Han er inne.
- Bundet. - Hva?
Hei, Jorge.
Jeg gravde nettopp gropen til gjenfødelsesritualet ditt.
Jeg har flere, men jeg gravde denne langt fra huset.
Jeg tror dens energi er helt rett for deg, og...
Så ja, her, jeg skal vise deg.
Uansett, vi ses.
Hei, Lide.
Går det bra?
Det er røyk. Tror det brenner i nærheten. Kan du lukte det?
- Er du her alene? - Ja.
Hva gjør du her alene?
Jeg skulle bare legge igjen noen av pappas ting. Vil du se?
- Hva er det? - Bilder.
De er vakre.
Mamma ville kaste dem.
Jeg kjente ham.
Virkelig?
Jeg prøvde å hjelpe ham da han var syk.
- For å kurere ham? - Så han skulle slutte å være redd.
- Redd? - Ja.
For hva?
For å være borte fra dere.
Mamma sa
at pappa ikke ville bli bedre.
- Jeg hørte henne si det til tanten min. - Han ville det.
Men han kunne ikke, Lide.
- Han kunne ikke. - Er det sant?
- Ja. - Det tror jeg også.
Moren din vil forstå det til slutt. Hun bare...
Hun trenger mer tid.
Hva er dette armbåndet?
Er det ditt?
Ja, men jeg vil ikke ha det lenger. Det var en gave fra mamma.
- Hva skal vi gjøre? - Du kan beholde det.
- Nei, det er... - Det er ditt.
- Behold det. - Sikker?
- Ja. - Se.
- Du sier det ikke til noen? - Selvsagt ikke.
Jeg sier jeg mistet det, eller at det ble tatt av en bjørn.
Lover du?
Jeg lover.
Kan jeg kjøre deg hjem?
- Nei. - Ikke?
Jeg vil si farvel til hytta.
Skynder du deg hjem når du er ferdig her?
- Ok. - Lover du?
Gjør sånn.
Greit.
- Ha det, Lide. - Ha det.
Nei, det er ikke rett.
Dere har gått fra vettet.
Han lyver.
Han lyver for oss.
Hva om dere tar feil?
- Nei. - Jo.
Vi må få ham til å si hvor Lide er.
- Nei, kjære. - Jo.
Vi må dra, ok? Vi ringer politiet og drar.
Hei, Dani.
Dani.
Kan du løsne meg?
La oss lete etter kusinen din sammen.
Slipp meg løs, vær så snill.
Dani.
Din...
Din far og...
Og din...
Din tante og din mor vil havne i fengsel om du ikke løsner meg.
- Gjorde de dette mot deg? - Ja.
Ja, men det er fordi de er forvirret, de tok feil...
De tok feil person. De forveksler meg med en annen.
Med en annen type person. Men jeg har ikke gjort noe galt.
Hvorfor sa du ikke det til dem?
Jeg gjorde det, men faren din vil ikke...
Han vil ikke høre.
Han bare roper.
Jeg er litt redd, for å være ærlig.
Dette er min feil.
Jeg sa til Lide at hun var irriterende, og hun dro.
Det er ikke din feil. Slipp meg løs, så kan du og jeg lete etter kusinen din.
Jeg er lommekjent i denne skogen.
Vær så snill, Dani.
Vi må dra.
- Nei. - Jo.
Vi må presse ham til å fortelle sannheten.
Hva mener du med å presse ham? Hva om han allerede forteller sannheten?
Hva? Kanskje dere tar feil.
Han var sammen med Gus den natten han tilbrakte i skogen.
- Hva? - Santi var der.
- Med broren min? - Luis.
Broren min?
Luis.
Dani, la oss løse dette, du og jeg.
Takk, Dani.
- Ring politiet. Ta Dani. - Nei.
- Jeg fortsetter. - Nei. Vær så snill.
- Ta Dani. - Nei. Bli med oss.
Bli med oss! Det brenner!
Takk.
Dani!
Dani, hvor er du? Dani!
Takk.
Åpne!
Åpne denne jævla døra!
Gutten er med meg! Åpne!
- Åpne den! - Hva?
Mara, slipp meg ut!
- Dani? - Åpne døra!
- Han kom seg unna. - Hva?
Jeg skal få ham til å snakke. Vi må presse ham.
- Åpne! - Få ham til å prate.
Åpne den jævla døra! Luis!
Du kommer ikke ut!
Jeg presser ham til han snakker.
- Det vil han. Du får se. - Pappa!
- Sønn? - Luis, gutten er her!
- Dani? - Åpne!
Hva er... Dani... Hvorfor er sønnen min der? Dani!
- Jeg har sønnen din! - Hvorfor er Dani der inne?
- Santi. - Dani!
- Slutt å rope, pappa. - Hva?
- Ikke rop, sier han! - Hva gjør du der?
- Dani! Sønn! Går det bra? - Jeg er her, pappa.
Hold deg rolig.
Vær rolig, gutt. Hold deg unna ham.
- Få nøklene. - Nei.
- Hva? - Jeg har sønnen din, Luis. Åpne.
- Nøkkelen. - Han vil ikke skade ham.
- Få nøkkelen. - Han vil ikke skade ham.
- Luis! - Gi meg nøkkelen.
Nei!
Jeg må vite hvor hun er.
Du låste sønnen min inne med denne jævelen.
- Få dem. - Han skader ham ikke.
Han må fortelle meg hvor datteren min er!
- Er du gal? - Åpne, ellers skader jeg ham!
Åpne!
Jeg åpner døra!
Skader du sønnen min, er du død, jeg sverger.
- Hør her, Luis. - Hør her. Ikke skad ham.
Ta meg. La ham være.
- Nei. - Ta meg.
Luis, se.
Flytt deg. Jeg kommer ut med gutten.
Hold ham utenfor.
Alle må være rolige.
- Dani, vennen. - Hei!
- Sønn. - Ikke kom nærmere!
- Kom hit. - Hold deg unna!
- Beklager, pappa. - Beklager.
Det går bra, gutt.
Jeg er så lei for det.
Jeg skal drepe den jævelen.
- Ikke skad meg. - Luis.
- Ikke skad ham. - Ikke kom nærmere.
- Han er et barn! - Ikke følg meg!
- Ro deg ned. - Dani.
- Gå inn.
- Stå der borte. - Ok. Her er vi.
- Dani, det går bra. - Vær rolig.
- Sånn, ja. - Han har ikke gjort noe.
- Han er et barn. - Vær så snill.
La ham gå!
Hold dere unna!
Hold dere inne!
- Hold dere inne! - La ham gå.
Dani, skatt, jeg er lei for det.
Det går bra, sønn.
- Dani. - Vi blir her. La ham gå.
- La ham gå. - Luis, ikke kom ut.
Ikke skad ham.
Hør etter, vær så snill.
Jeg trenger bilnøklene.
Gi meg bilnøklene.
Ikke gjør det. Han tar ham med seg.
- Vær så snill, Santiago. - Få nøklene!
Jeg har dem ikke!
- Faen! - Vet ikke hvor jeg la dem.
Vær så snill.
La ham gå. Han er uskyldig.
- La ham gå! - La ham gå!
La ham gå nå!
- Nei! - Nei!
Ikke kom ut, da skader jeg ham!
- Ok. - Mara, bli ved døra!
Faen!
Hold deg unna! Luis!
Vi blir her, men ikke ta ham med!
Ro deg ned. Ikke skad ham.
- Ikke skad ham! - Nøklene er i bilen.
- Hva? - Nøklene.
Han tar ham med i bilen.
- Mamma! - Nei!
- Nei, Dani! - Stille!
- Dani! - Bli der!
- Jeg skal klore ut øynene dine. - Inn.
Vær så snill, Santi, ikke ta ham. Han tar ham!
- Fest beltet. - Nei!
- Hei! Nei! - Stopp!
- Dani! - Mamma!
- Nei! Dani! - Mamma!
Santi!
- Dani! - Din jævel!
Dani!
Mamma!
Ok, Dani, kom deg ut av bilen.
Løp tilbake til dem!
Ok? Kom deg ut av bilen.
Kom deg ut, Dani!
Dani, kom deg ut!
Kom deg ut!
- Din drittsekk! - Nei!
Stopp! Luis, slutt!
Santi, nei!
Santi, stopp! Luis!
Vær så snill og slutt!
Santi, stopp!
La ham være!
Nei!
Det går bra. Går det bra?
Luis!
Unnskyld, Luis.
Nei...
Stopp! Luis! Nei! Hva gjør du?
- Nei! - Hva skulle du med sønnen min?
Nei!
- Luis! - Hvor er niesen min?
Jeg vet hvor Lide er!
- Jeg vet hvor Lide er! - Stopp.
Han vet hvor hun er.
- Jeg skal si det. - Hvor er hun?
- Hvor er hun? Si det. - Jeg sier det til politiet.
- Hva? - Absolutt ikke.
- Si det til meg. Hvor er hun? - Jeg sier det kun til politiet.
- Si det! - Jeg sier det bare til politiet.
- Si hvor! - I skogen.
- I skogen? I live? - Ja.
- Hun er i live, Elena. - Hun er i live.
Hun er ok. Før meg til henne.
Kom igjen, vær så snill!
Reis deg. Kom igjen!
- Hvilken vei? - Her borte.
Rett frem?
Denne veien?
Ta Dani.
Hvis vi ikke er tilbake innen to timer, ring politiet.
- Vi kjører tilbake i bilen hans, ok? - Ok.
Her.
Hvilken vei?
- Hvilken vei? - Rett frem.
Si det.
Vi gjorde det vi måtte gjøre.
Hold kjeft!
- Jeg er livredd for deg, Luis. - For meg?
Vi skal finne Lide, ok?
- Hvor er hun? - Her! Vi er så nære!
- Han leder oss mot brannen. - Stopp!
- Hvor er datteren min? - Hør på meg.
- Hva? - Hva?
Jeg er lei for at dere har det vondt, men jeg...
Hva?
Beklager.
- Luis! - Han kom seg unna!
Stopp! Nei!
Jeg ser ham ikke!
Hvor ble han av?
- Mara! - Luis!
Mara!
Luis!
Mara!
Hjelp!
Lide.
Lide!
Fortsett å rope!
Her borte!
Jeg er her!
Lide, rop!
Jeg er her!
Lide!
I et hull.
Jeg er her inne!
Lide.
Jeg er her.
Lide!
Lide, se på meg.
- Det er Santi. Se. - Jeg sitter fast. Jeg kan ikke røre meg.
- Få se. - Hjelp!
Gi meg hånden din.
Kom igjen! Gi meg hånden din!
Sånn, ja. Strekk den ut. Ta hånden min!
- Dra hardt! - Gi meg hånden din.
Jeg når ikke. Dytt den vekk.
- Jorden. - Jeg kan ikke!
Kom igjen! Jeg skal nå deg!
- Jeg kan ikke! - Det kan du!
Jeg når ikke!
Kom igjen!
- Vent. Jeg henter en pinne. - Nei!
- Jeg er straks tilbake. - Kom tilbake!
- Lide, hold fast. - Jeg kan ikke.
Nå!
Sånn, ja. Du klarer det. Dra hardt.
Ok. Kom igjen.
Jeg har deg.
Sånn, ja.
Lide.
Lide?
Kan du høre meg?
- Hei! - Nei!
- Mara, nei!
- Mamma? - Skatten min.
Går det bra?
- Mamma. - Går det bra?
- Mamma! - Hva?
Hva er det?
- Jeg visste ikke hvor du var. - Mamma!
Jeg er lei for det.
Beinet mitt gjør vondt!
Det er over nå.
Det går bra, skatt.
Her. Dekk ansiktet. Kan du gjøre det?
Ok? Ja? Slik?
Kom igjen. La oss dra.
Vi er nesten fremme.
Hva med Santi?
Skadet han deg? Gjorde han deg noe?
Jeg falt.
Jeg falt
ned i et hull.
Det var så mye jord. Jeg kom meg ikke ut.
Hva?
Jeg ble jaget av en bjørn.
- Og jeg falt. - Hva?
Jeg fant ikke huset.
Lide.
Han...
Han dyttet deg ned i den gropa, hva?
- Hva? - Nei.
Santiago, jo, det gjorde han.
- Han reddet meg. - Han dyttet deg.
Han reddet meg.
Hva...
- Dyttet han deg ikke? - Nei.
- Falt du selv? - Ja.
Lide, det er veldig viktig at du forteller meg om Santi skadet deg.
- Gjorde han deg noe? - Nei.
Greit.
- Mara! - Luis.
- Lide!
Lide!
- Er hun ok? - Hun er ok.
- Går det bra, vennen? - Ja.
Går det bra, vennen? Hvor var hun?
- Hun falt. - Hvor?
I en grop, men det går bra.
- I en grop? - Ja.
Er hun skadet? Hun er skadet.
Hun trodde det var en bjørn, og falt.
Var det Santi?
Nei, hun bare falt. Hun trenger et sykehus, men det går bra.
- Jeg fryser. - La oss dra.
- Ja. - Hun trenger en lege.
- La oss dra. - Det går bra.
- La oss følge branngaten hjem. - Kom igjen.
Vi er her nå.
- Bilnøklene? - Jeg har dem.
- Se om den er åpen. - Det er den.
Det er over, skatt.
Sånn.
- Hent litt vann. - Ja.
- Og tepper. - Kommer.
Vennen.
Det er over. Gjør beinet vondt?
- Ikke så mye nå. - Ikke?
Har du vondt i hodet? Gjør det vondt noe sted?
- Ikke? - Jeg fryser.
Onkelen din kommer med tepper.
Jeg er glad i deg.
- Jeg er glad i deg. - Glad i deg også.
Glad i deg.
Nå, vennen...
Onkelen din tar deg til sykehuset nå
for å møte legen.
Og alt vil ordne seg.
Han vil passe på deg.
- Mara? - Jeg er tørst.
Ja, vennen.
Her.
Vent. Rolig, vennen.
Rolig.
Sånn. Hvor ble det av mamma?
Hva? Hvor er mamma?
Hun gikk.
- Hvilken vei? - Rett frem.
Inn i skogen?
- Ja. - Ja?
Mara!
Lide, hei.
Lide, ikke sovn.
Se på meg, Lide.
Bli her.
Lide, våkne.
AKUTTAVDELING
Hvor er Mara?
Er dere i slekt?
Nei, jeg fant ham på veien.
Kan du høre meg? Forstår du hva jeg sier?
Hvorfor var du på veien?
- Hva skjedde? - Hun gikk seg vill i skogen.
- Hun pustet røyk. Hun falt i en grop. - Hører du meg?
- Hun har ikke fått væske. - Hører du meg? Se på meg.
- Hun er bevisst. - Hun slo hodet her.
Vi må ha røntgen av armen.
- Når fant du henne? - For en time siden.
- Hvor gammel er hun? - Åtte.
- Hva har vi? - Innånding av røyk.
Jeg henter dr. Bautista.
- Sjekk hjertefrekvens, puls og blodtrykk. - Du kan ikke bli med. Vi gir deg beskjed.
Hører du meg?
Hva heter du?
- Santiago. - Hvorfor var du på veien?
Hva skjedde? Forbered traumeplass fire.
Normal pupillreaksjon.
- Har du store smerter? - Overalt.
- Overalt? - Ja.
- Vi ordner intravenøs næring. - Ok.
- Jeg er svimmel. - Vi legger deg.
Oksygen, takk.
- Vekt? - Nitten kilo.
- Hva heter hun? - Lide.
Lide, kan du åpne øynene?
- Hun har pustet for mye røyk. - Oksygenmetning 95.
Lukk gardinene. Og døra også, takk.
Vennen, vi fant Lide. Vi er på sykehuset, og...
Jeg sender adressen.
Jeg vil at du skal komme.
- God kveld. - Hallo. Hvordan går det?
- Ringte dere? - Ja, det var oss.
- Hvilken vei? - I observasjonsområdet.
Følg meg.
Santiago.
Vi ringer radiologi og ordner en CT-skanning.
Unnskyld meg.
- Kom inn. - Kan du gi oss et øyeblikk?
- Vær så god. - Takk.
Jeg vet ikke hva... Unnskyld.
Tilgi meg.
Unnskyld.
Hvordan føler du deg, Santiago?
Uansett hva som skjedde, er du trygg nå.
Ok, kan du fortelle oss hvordan du fikk de sårene i ansiktet?
Det var ikke...
Beklager, jeg...
Unnskyld. Jeg mente det ikke.
Unnskyld.
Det var en bjørn.
En bjørn?
Ja.
Ja, jeg ble angrepet
av en bjørn i skogen.
Den må vel ha
beskyttet ungene sine, eller...
Eller det var det den trodde.
Man kunne ikke snakke med henne.
- Mr. Serrano. - Står til med niesen min?
Ikke vær redd. Bli med meg.
- Kom inn. - Er hun ok?
Hun er bedøvet, men hun er stabil.
Da antar jeg at du ikke vil anmelde?
Nei.
Kan du se for deg en bjørn i fengsel?
Lide, vennen, hvordan går det?
Beinet må leges, og hun slo hodet, men hun er ok.
Hvordan går det?
Greit.
Beklager at jeg var slem mot deg.
Det går bra. Jeg beklager også.
Du kan ikke være her, frue.
Det er farlig. Kom.
Kan du høre meg?
- Hvor er min datter? - Er du den savnedes mor?
Vi har fått beskjed om at hun er på sykehuset.
Huset mitt. Se til at det ikke brenner ned, ok?
Slapp av. Brannen er under kontroll.
Kom igjen.
Jeg plukket denne til Lide.
Det er en ildlilje.
Den vokser bare etter en brann, blant asken.
Jeg tenkte hun ville ha den.
Uansett...
Santiago.
Ja?
Hun vil nok elske den.
Takk.
BRANNGATE
Tekst: Susanne Katrine Høyersten