Downloaded from YTS.BZ
A TŰZPÁSZTA AZ ERDŐBEN KIALAKÍTOTT, FÁKTÓL MENTES FÖLDSÁV...
Official YIFY movies site: YTS.BZ
...ILLETVE BÁRMILYEN MÁS AKADÁLY, AMELY KÉPES MEGFÉKEZNI A TÜZET.
Szia! Mi újság?
Hallasz?
Ez ismerős.
Egy utazás?
Megnézem a naptáramat.
Áttettem hétfőre.
Meglátom, be tudom-e szorítani.
Végül nem mentem el.
Lelépek onnan!
LÁNGOK KÖZT
Megjöttünk. Kiszállás!
- Gyertek! - Dani!
Segíts anyádnak!
Segítene valaki?
Lide, mindened megvan?
- Fogd, Lide! - A bőröndöm.
- Szia, Mara! - Szia!
Gyorsan megcsináltam a fotókat, hogy nyugodtan pakolhassatok.
- Rendben. - Csodásak a bútorok.
- Simán kérhetnénk húszezerrel többet. - Persze, ahogy gondolod.
Itt a kulcs. Beugrom érte, ha végeztetek.
- Luis vagyok. - Kösz.
- Mara sógora. - Örvendek!
Aggodalomra semmi ok. Gyorsan el fog kelni. Gyönyörű ház.
Oké, kezdhetjük.
- Verseny! Ki ér oda előbb? - Szomjas vagyok.
Pakolnunk kell.
Csak neked. Nem a te cuccod?
Azt sem tudom, hogy ez mire való.
Legyen egy doboz az adományoknak, betesszük a tárolóba, a többi meg kuka.
„Adományok.” Meg is van.
- Ne dobd a labdát! - Utánoz!
Ha nem akarsz játszani...
- De! - Jó, akkor játssz!
Dani, segíts!
Anya, mikor megyünk be az erdőbe?
Később, kicsim. Ha összepakoltunk és ettünk.
- Utána, oké? - Jó, de megígéred?
Megígérem. Na futás!
Dani, játssz Lidével!
Ne dobjuk ki!
- Ezek kellenek? - Igen, a szüleimé voltak.
- Az öcsém ezt imádta. - Na ne!
Mara, ez olyan, mintha új lenne.
- Nem tartod meg? - Nem. Nem szeretem a mellényt.
Ha nektek kell, a tiétek.
Csak légyszi, a jelenlétemben ne hordjátok!
Biztos elhagytad.
Te jössz!
Mara meg fogja bánni, amikor megnyugszik.
Tudod, mit gondolok.
Nem tehet úgy, mintha nem létezett volna.
Túlad a házon, a ruháin... Hiszen a testvéred volt.
Szembe kell néznie a gyásszal.
Nem kerülheti el.
Szerintem pontosan ezért vagyunk itt.
Mindannyian.
Nénikém!
- Ezt nézd meg! - Dani!
Figyelj, anya!
Isteni! Farkaséhes voltam.
Miért adjátok el? Szeretek itt lenni.
Én megtartanám.
Én is szeretem a házat, de itt halt meg apa.
Lide!
Nem ezért adjuk el.
Lide, nézz rám!
Azért adjuk el, mert veszünk helyette egy csodás,
szép tengerparti házat.
- A miénk mellett. - Pontosan.
- Hogy együtt nyaralhassunk, tudod? - Mit szólsz?
Ezt már megbeszéltük, igaz?
- De szeretem ezt az erdőt. - Néha majd eljövünk.
- Igen, gombát szedni. - Persze.
Ha kívül sima és fehér...
Az ehető.
Némelyik piros, fehér pöttyökkel, ugye? Az pedig...
A szomszéd?
Erre nem terem.
Szia, Mara!
Szia, Santiago!
- Mizu? - Hogy vagy?
- Gyere! - Szabad?
- Persze. - Helló!
- Ülj le! - Kösz, nem.
- Helló! - Most ettem, és még dolgom van.
Az egész család itt van.
- Ő a sógorom, Luis. - Helló!
- Gustavo bátyja. - Igen, tudom.
Elena a neje, még nem ismered.
- Nem találkoztunk. - És ő Dani.
- Szia! - Az unokaöcsém.
- És Lide. - És Lide.
Ajándékot hoztam Lidének. Odaadhatom neki?
- Egy pillangó. - Persze. Nyugodtan.
Szia, Lide! Hoztam neked valamit.
- Az erdőben fogtam. - Igen.
- Mit kell mondani, Lide? - Köszönöm.
- Köszönjük. - Semmiség.
- Akkor jó. - Láttam, hogy dobozokat cipeltek.
Igen, eladjuk a házat. Kiköltözünk. Ma vagyunk itt utoljára.
- Értem. - Hát...
Ha segítség kell, vagy...
- Rendben. - Köszi.
- Köszönjük szépen! - Hát örültem.
- Minden jót! - Neked is.
- Szia! - Sziasztok!
A legjobbakat!
Rendesnek tűnik, nem?
De igen.
Nem álltunk közel egymáshoz, de Gustavo sok időt töltött vele.
Látta, hogy egész délelőtt dobozokat pakolunk.
- De most akar segíteni. - Luis!
Amikor elmegyünk, majd megkérdezi,
hogy segíthet-e, habár bűzlik a tömjéntől és a pacsulitól.
Havazik?
A tűz már több mint ezer hektár erdőt perzselt fel,
a tűzoltók pedig folyamatosan küzdenek a lángokkal.
A hosszan tartó, erős aszály...
Az óriási terület!
...felgyorsította a tűz terjedését.
ERDŐTŰZ EL ESPINARBAN
Ha a szélirány nem változik, várhatóan estére sikerül megfékezni.
Remélhetőleg a tűzpászta,
amely nyár végén készült el, meggátolja a lángok továbbterjedését...
A tűzpászta semmit sem ér.
Egyelőre ennyi.
Most visszakapcsolunk a stúdióba...
Cuccolunk és megyünk.
A tűzpászta hatástalan.
De, anya!
- Nem maradunk éjszakára, ugye? - Nem.
Danival miénk a műhely.
- Biztos? - Tiétek a szobák.
Nem kell kapkodni, de...
Jó, nem lesz gond.
Hazamegyünk.
- Essünk neki! - Oké.
Nem zárok le minden dobozt.
- Munkára! - Ha kell, máskor visszajövünk.
Miért faragott annyi medvét?
Nagyon szerette őket.
A bácsikád imádta a hegyeket. Mindig idejöttünk.
Szomorú volt, amikor eltűntek a medvék.
Gyerünk, ezeket hazavisszük, úgyhogy becsomagoljuk.
- De ez talán jó is lesz. - Apa!
- Tessék? - Itt halt meg?
Igen.
Itt akarta tölteni az utolsó óráit.
Ezért jöttünk mi a műhelybe, hogy megkíméljük a nénikédet. Gyere!
Fogd a dobozt! A többit később befejezem.
- Megvan? - Igen.
Akkor jó.
Ezt ki lehet dobni. Van még ott zsák?
- Lennie kéne. - Nincs.
Ez az utolsó.
Ezt dobjuk ki!
És ezt is.
Lide, nálad van a Rubik-kockám?
Nincs, de úgysem adnám oda.
- Hadd nézzem! - Nem, az enyém.
- Én találtam. - Minden a tiéd.
- Nem ezt mondtam. - Mindig ez van.
- Hol a kockám? - Nem tudom.
Azt mondtad, nem adnád vissza.
- Nem. - De.
Belenézhetek?
- Nem! - De!
- Én találtam! - Légyszi!
- Tök idegesítő vagy! - Akkor menj el!
- Ez az én házam. - Már nem, Lide.
Tartsd meg a távcsövet!
A nagy részét eladományozom. Szólj, ha kell valami!
Anya, nézd, mit találtam! Megtöltöm a kulacsomat, és mehetünk.
Lide, drágám, nem lehet. A tűz miatt nem maradhatunk.
Úgy volt, hogy együtt búcsúzunk el.
Nem lehet, kicsim. Nagyon veszélyes.
De megígérted!
Tudom, drágám, de erdőtűz van.
Le fog égni a bunki?
Nem, a tűz messze van, de mindent össze kell szedni és indulni.
- Gyerünk! - Nem érdekel a tűz.
Úgy volt, hogy bemegyünk az erdőbe, és együtt búcsúzunk el.
Tudom, de tűz van.
- Búcsúzzunk el együtt! - Elég ebből!
Együtt búcsúzzunk el!
- Tűz van. Ne butáskodj! - Nem érdekel!
Engem sem! Pakold ki a szobádat!
- Hazudtál! - Indíts csomagolni!
- Nem! - Nem mondom még egyszer!
Nyomás!
És ne dobálózz!
- Beszéljek vele? - Ne!
Már így is megnehezíti az egészet.
- Mara! - Tessék?
Mi az?
A képeket is?
TÁROLÓ
Titeket egymásnak teremtett az ég.
Pontosan.
És mégis úgy döntött, hogy nem harcol tovább.
Még miattunk sem.
- Megyek a konyhába. - Igen? Akkor én...
Dani, gyere, segíts!
Nagyon segítőkész.
Ideje indulni.
- Ez minden? - A kocsi tele.
Rendben.
Mehetünk, Dani?
Hol van az unokatesód? Dani, hol van Lide?
Nem tudom.
- Akkor ennyi? - Igen, indulhatunk.
Lide, szívem, indulunk!
Lide!
Nem hagytam ott a kabátomat?
Nem hiszem. Nézted a hálóban?
Dani, kösd be magad!
Ez Lide helye.
Nem találom Lidét. Dani, hol van az unokatesód?
- Gőzöm sincs. Itt valahol. - De hol?
Honnan tudjam?
- Luis! - Megyek.
Majd én.
Lide?
Ott sincs. A bunkihoz ment. Száz százalék.
- Ott sincs? - Nem, a bunkiban van.
Nem engedtem el, de mégis...
- Elmegyek érte. - Én is jövök.
- Hívj, ha visszajön! - Oké.
Gyere! A házban várunk.
- Santi! - Igen?
- Láttad Lidét? - Igen.
- Merre? - Az előbb a bunkiban.
- Tudtam. - Hallottátok, hogy tűz van?
- Igen, tudjuk. - Kösz.
Nincs mit.
Lide!
- Lide! - Lide!
Lide!
Mara, mi a baj?
Lide nincs a bunkiban.
Ez fura. Az előbb még itt volt.
Biztos vagy benne?
Igen, egy perce.
- Bent? - Igen, odabent.
Luis, hívd fel Elenát, hogy hazament-e Lide!
Igen?
- Szia, drágám! Ott van Lide? - Nincs.
Nem jött haza.
Nem.
Lide!
- Lide! - Lide!
Lide!
Hol lehet, Luis?
- Ha nincs a bunkiban, akkor hol van? - Nem tudom.
Lide!
Itt minden tök ugyanolyan.
Lide!
Luis, hívd fel Elenát!
Lide eltévedhetett.
Nem, nincs itt. Valószínűleg eltévedt az erdőben.
Lide, kérlek, kicsim!
Nem hallak. Te hallasz engem?
Lide!
Kérlek, kicsim, ne tedd ezt! Csak ezt ne!
- Lide! - Lide!
Lide!
- Lide! - Lide!
Lide!
Jó napot!
- Üdv! - Jó napot!
Üdv! Revuelta őrmester vagyok, az eltűnt személyek osztályától.
- Baranda tizedes. - Az anyuka.
- Én a férje testvére vagyok. - Én pedig az ő neje.
Értem, tehát a lánya nyolcéves.
Majdnem kilenc.
Mikor vették észre, hogy eltűnt?
- Ebéd után. - Igen.
- Hány órakor? - Három körül.
Bocsássanak meg egy pillanatra! Santiago!
Ide tudsz jönni?
Mi volt rajta?
- Csak egy perc! - Világos ruha.
Igen, világoskék dzseki.
Ő a szomszédunk.
Jó napot!
Ő látta utoljára a bunkerben, amit az apjával építettek.
Az apa is itt van?
Nem, az öcsém elhunyt.
Részvétem. Ön látta utoljára?
Igen.
- Beszélt vele? - Igen.
Miről?
Semmi különösről.
Észrevett valami furcsát a viselkedésén?
Ideges volt?
Először furcsának találtam a tűz miatt.
Aztán láttam, hogy nyugodt, váltottunk pár szót.
Úgy gondoltam, hogy egyedül is visszatalál, és eljöttem.
Nem találta furának, hogy egyedül volt az erdőben?
Nem.
- Mit keresett a bunker közelében? - Környezetvédelmis vagyok.
- A tűzpásztát figyelem. - Elnézést!
- Igen. - És én is...
Elnézést! Ez itt Lide. 125 cm, frufruja van, nyolcéves...
Megkaphatnánk valamelyik ruháját, hogy a keresőkutyák megszagolhassák?
Persze.
Máris hozom, rendben?
- Igen. - Oké.
- Semmi baj. - Hozd a pizsamáját!
Jól van.
Ne legyen kimosva!
A pizsamáját, Elena!
A tűz miatt soron kívül járunk el, a szokásosnál gyorsabban.
- Jó. - Jó.
Úton az egység. Mi is csatlakozunk.
A legvalószínűbb, hogy eltévedt, de feltehetően a közelben van.
Köszönöm.
Mint említettük, életbe lépett az evakuálási protokoll,
ezért kérjük, hogy hagyják el az ingatlant és induljanak haza.
Amint megtalálják a lányomat, persze, elmegyünk.
Veszélyes. A tűz egyre közelebb ér.
Ezért nem hagyhatjuk itt...
- Folyamatosan tájékoztatjuk önöket. - Uram!
De minél hamarabb el kell menniük innen.
Elnézést, én...
Pár órán belül lezárják az utakat.
A nyolcéves lányom nélkül nem megyek sehova.
Asszonyom, megértem, hogy aggódik...
- Nem, nem érti. - De, tökéletesen értem.
Nem érti. Nem megyek el, amíg nincs meg a lányom.
- Ez parancs. - Jól van, csak...
Követnünk kell a protokollt. A körülmények...
- Elmegyünk. - Mi is a...
- Revuelta őrmester. - Uram!
- Elnézést kérek. Ne aggódjanak! - De megkeresik Lidét?
- Menjenek el! - Jó.
- Megértették? - Meg.
Mindent megteszünk, hogy megtaláljuk a lányát.
Lide a neve. Megjegyezte?
- Lide. - Igen, tudjuk.
Segíthetek valamiben?
Önnek is el kell hagynia a területet.
Akkor is ez a protokoll, ha ismeri a környéket.
- Jó. - A kolléganőnk felhívja.
Elmegyünk. Lide anyja csak ideges.
Rendben. Köszönjük.
Viszlát! És mi köszönjük.
Dani, menj Lide szobájába!
Mindjárt jövök én is.
Semmi baj.
Nem megyek sehova.
Nem érdekel, mit mondanak. Én maradok, de ti menjetek!
Luis, tűz van. Elena, itt nem biztonságos.
A tűz még messze van. Maradhatnánk egy kicsit.
Erre semmi szükség.
- Elena, Luis, tűz van. - Nem.
- Nem baj. - Nem, Mara.
Elő fog kerülni. Megtalálják.
- Persze. - Semmi baj.
- De ti menjetek! - Nem.
Megparancsolták...
- Maradunk. - Persze.
Másképp nem jöhetünk vissza.
- Lezárják az utakat. - Maradtok?
A tűz még messze van. Nem megyünk el.
- Itt maradunk. - Igen, veled.
- Elena, biztos vagy benne? - Teljesen.
- Nem hagyunk itt. - Igen.
- Köszönöm. - Együtt maradunk.
Gyerünk! Gyorsan!
Vigyázz a tömlőre!
- Nagyobb nyomást! - Gyerünk!
A kislány neve Lide. Körülbelül 125 cm magas.
Az első csapat Revueltával megy. A második Castróval. A harmadik velem.
Portillo, negyedik csapat. Indulás!
- Gyerünk! - Mozgás!
Lide!
Kicsim!
Én is keresni akarom.
Nem lehet, fiam.
Ez a rendőrség dolga. Nekünk itt kell maradnunk.
Lide visszatalál.
- Biztos? - Igen.
Biztos. Hidd el!
Lide!
Átkutatni azt a területet!
A bunker körül.
Első szakasz, tiszta.
Lide!
Lide, drágám!
Lide!
Túl sok a füst. Megfordult a szél.
- Lide! - Lide!
Nézzétek!
Túl sok a füst.
A füst és a tűz nem ugyanaz.
Folyamatosan ellenőrzöm a tűz helyzetét. Nézd, nagyon messze van!
Megtalálják Lidét, és hamarosan hazamegyünk.
- Lide! - Mozgás!
Itt nincs. Nyugat felé haladunk.
- Rosszak a látási viszonyok. - Menjünk!
A kutyák nem bírják.
A központ parancsára várunk. Szólunk, ha van valami, rendben?
Nem kellett volna kiabálnom vele.
Utálom ezt a házat és ezt a hülye erdőt.
Mindent el akar venni tőlem, de miért?
Az az éjszaka, amit Gus az erdőben töltött, megváltoztatta.
Már nem volt a régi, egyszerűen...
- Feladta. - Nem, Mara.
- De, lett volna gyógymód. - Nem.
Lett volna kezelés.
De nem törődött vele.
Csak kísérleti volt, és nem akart kísérleti nyúl lenni.
Szerinted.
- Ő mondta. - Édesem!
Kurvára szar.
Ha itt lenne, pontosan tudná, mit tegyünk.
Halló!
- Mi... - A rendőrség?
Tessék?
Elnézést, de nem hallom. Mit mond?
Ne!
- Mi az? - Kérem!
- Mi a baj? - Halló!
Megismételné, kérem, amit mondott?
Ez nem lehet igaz.
Értem.
- Mi az? - Megváltozott az időjárás.
Megfordult a szél, nagy a füst, ezért felfüggesztik a keresést.
Később, ha majd javul a helyzet, visszamennek és folytatják.
Csak ennyi? Mást nem mondtak?
Azonnal el kell mennünk.
Ezt mondták még.
Megkeressük Lidét. Ha ők nem, akkor majd mi.
- Igen. - Meg fogjuk találni.
Igen, megkeresem a lányomat.
Luis!
Ez veszélyes.
Figyelni fogom a tüzet.
Ha kezd veszélyessé válni, kiviszlek titeket, oké?
- El kéne vinnem Danit. - Nem, drágám.
Kocsi nélkül maradnánk.
És ha Lide visszajönne, nem várná itt senki.
Maradj! Ha kezd veszélyes lenni, akkor kimenekítelek titeket.
- Jó. - Oké?
- Oké. - Ne aggódj!
Luis, átmegyek Santi kocsijáért.
Megkérdezem, kölcsönadja-e.
Elena, hívj, ha visszajön!
- Rendben. - Köszi.
- Ha meglesz Lide, elmegyünk. - Oké.
Santi!
Santiago!
- Igen? - Santiago!
- Ki az? - Mara.
- Bocsi! - Szia!
A rendőrség felfüggesztette a keresést.
Most hallottam a rádión.
Kölcsönadnád a kocsidat, hogy átkutassuk az erdőt?
- A miénk nem... - Persze.
- Igen. - Köszönöm.
Veletek megyek.
- Nem kell. - De, jövök.
Segítek.
Annál jobb.
Menjünk!
Várjatok!
Ez lesz az.
Santiago!
Igen?
Szétnézhetnék nálad?
Ez kicsit...
Csak arra gondoltam, hogy talán...
Talán ott bujkál, tudod?
Nincs az erdőben, és...
Láttam volna.
Talán nem vetted észre.
Megnyugodnék, ha gyorsan körülnézhetnék.
- Dühös volt rám... - Igen, hogyne.
- Gyere csak! - Köszi.
- Sajnálom. - Fáradj be!
Köszi. Elnézést!
Nem gond. Na szóval, ez a nappali.
- Sajnálom, én... - Semmi gond.
- Ha nem bánod, akkor... - Hogyne.
- Sajnálom, én... - Lássuk csak!
Ne haragudj!
Ez a fürdőszoba.
- Szabad? - Igen, menj csak be!
Itt a rádió.
- Épp hallgattam. - Igen.
Ott is megnézhetném?
Nem örülnék neki.
Miért? Csak egy perc az egész.
Biztosan nincs bent.
Ott tartom a... Nem, inkább ne! Nincs ott.
Ez meg mi?
Az ott...
Gomba, az...
- Drog? - Nem, varázsgomba. Csak varázsgomba.
Sokkal inkább gyógyszer.
Mire?
Amit a hagyományos orvoslás nem tud gyógyítani. Ez arra van.
Sokat segít.
Miért vagy még itt?
Nem tudom.
Nincs hova mennem.
Biztos, hogy Lide az erdőben van.
Luis!
Szerintem a tűzpászta beválhat.
Mi a baj?
Mi az?
Mi történt?
- Valami nem stimmel. - Mi?
- Ő... - Mi van vele?
- Mi a baj? - Nekem gyanús.
Luis!
- Miért nem engedett be? - Hova?
Van egy szoba, ahova nem engedett be, és láthatóan ideges volt.
Tök fura.
Gondoljatok bele!
Találkozott Lidével, tűz ütött ki, és nem hozta haza?
Talán akkor még nem tudott a tűzről.
- Nem. - Jól van, gondolkozzunk!
- Hívom a rendőrséget. - Nincs térerő.
Internet sincs.
- Csak a tiéden? - Nem, egyáltalán.
És a tiéden?
- De mióta? - Öt perce.
Menjünk vissza hozzá, és győzzük meg, hogy engedjen be!
Nem tudok telefonálni.
- Nem működik. - Mit csinál?
Elmegy?
Elmegy!
Santiago!
- Próbáld újra, oké? - Jó, de magunkra maradtunk.
- Santi! - Igen.
Várj egy kicsit, Santi!
- Egy perc! - Oké.
- Hova készülsz? - Én...
Megkeresni Lidét.
Tudod, hogy hol van?
Úgy gondolom, hogy az erdőben.
Gyertek velem, ha akartok!
- Jövünk. - Oké.
- Szerintem az erdőben van. - Veled megyünk.
Gyere, Mara, szállj be!
- Vannak még medvék? - Tessék?
- Vannak medvék az erdőben? - Nem, az régi térkép.
Nincsenek. Egy pillanat!
Mi az?
Kezd sötétedni, és szükségünk lesz zseblámpára.
- Mindjárt jövök. - Segítek.
Nem kell, maradj! Ja, a kulcs.
Nyugalom!
Ez nem Lide karkötője?
Látod? Gyors volt.
Nagyon fontos. Ha besötétedik...
Egy neked, Luis.
Egy neked, Mara.
Egyre nehezebb lesz megtalálni.
- Csak fogy az időnk... - Várj! Állítsd le!
- Miért? - Állítsd le a kocsit!
Állítsd le!
Miért?
Kérem a kulcsot!
Mi a baj?
Mik ezek? „Elszigetelt terület, biztonságos terület...”
- Mire kell ez a térkép? - Ezek jegyzetek a...
Emlékszel, mit mondtam nektek a varázsgombáról?
A Környezetvédelmi Minisztériumnak végzett munkám mellett
szertartásokat is csinálok az elszigetelt területeken.
Santiago, hol van a lányom?
- Itt volt. - Jó.
Azt a bunkernél adta nekem.
Lehetetlen. Ez hazugság. Sosem veszi le.
Soha, mert tőlem kapta.
Kizárt, hogy neked adta.
Istenem!
Megnézem még egyszer a házat. Add a kulcsot!
Kérem a kulcsot!
- Hé! - Add ide a kulcsot!
Add oda neki!
- Add ide! - Gyerünk!
- Rendben. - Hadd nézze meg bent! Add oda neki!
Picsába a kulccsal!
- Lide! - Mara!
- Ne gyere közelebb! - Kérlek!
Nyisd ki!
Lide!
Maradj ott, és add át a kulcsot!
- Lide! - Luis...
Lide!
A kulcsot!
Ne! Állj!
- Csak hadd nézzen körül bent! - Lide!
Ne már, Luis!
Ne próbálkozz semmivel!
Figyellek.
Mara!
Nyisd ki, Santiago!
Mara!
- Tedd, amit mond! - Oké.
- Nyisd ki! - Lide nincs itt.
- Nyisd ki az ajtót! - Lide az erdőben van.
- Tedd, amit mond! Nyisd ki! - Jól van, máris...
- Nyisd ki a kurva ajtót! - Oké.
- Tedd, amit mond! - Kinyitom nektek.
Mi ez?
Mi ez az egész?
- Nincs itt a lányod. - Mi a...
Mi ez?
Mi ez az egész? Ki vagy te?
Ez...
Micsoda?
- Mi ez a sok szar? - Ez...
Hol van Lide?
Mi van odabent? Minek ez a szoba?
Figyelj! Csak meditációs terem.
- Nem. - Lide!
A kurva ajtó!
Ezt is nyisd ki! Most rögtön, Santiago!
Tedd, amit mond!
- Kérlek! - Jól van.
- Nyisd ki! - Jó, rendben.
Menj csak!
Menj be!
Látjátok?
Megmondtam, hogy nincs itt.
- Hol van a lányom? - Itt nincs.
Nem csináltam vele semmit, Mara. Eltévedt az erdőben.
Hívtam a rendőrséget.
Az jó, Mara, mert egy ujjal sem értem hozzá.
- Hol van? - Nem tudom.
Nem tudom, Mara.
Vagy az erdőben lesz, vagy...
Kérlek, áruld el, hogy hol van!
Nem tudom.
- Mara! - Könyörgök! Kérlek, mondd el!
Mara, figyelj rám!
- Nem. Kérlek! Hol van? - Nem csináltam semmit.
Ne érj hozzá! Ne merészelj hozzáérni!
- Hagyd! - Oké.
Hol van az unokahúgom?
Nálad volt a karkötője, és a bunkerben hagytad az erdőben.
Közben tűz tombol. Benéztünk valamit?
- Sajnálom. - Hol van?
- Mi ez? - Mi?
- A szertartáshoz kell. - Milyenhez?
- Az enyémhez. Ha meghallgatnál... - Nem hiszek neked.
Hadd beszéljek, Luis, Mara!
Nem mész sehova.
Állj!
Kapd el!
Luis!
Nem állunk le, míg nem árulod el, hol van.
Luis, kötözd meg!
Nem csináltam semmit!
- Gyere ide! - Kérlek, Luis!
Az erdő mélyén hagytál egy gyereket?
Csak úgy otthagytad?
A szertartást meg a többit... tényleg higgyem el?
- Tessék! - Luis!
Azt hiszed, nem merem? Hol az unokahúgom?
Kelj fel!
Most beszélni fogsz, meglátod.
Kötözd a székhez!
- Meg tudod... - Hol van?
- Nem tudom. - Kérlek!
Mara, nem tudom.
- Hol láttad őt utoljára? - A bunkerben.
- Akkor miért nincs ott? - Eltévedt.
Hazudsz. Nem tévedne el.
Kicsi kora óta idejár. Nem tévedne el. Hol van a lányom?
Luis! Kérlek, csinálj valamit! Bírd szóra!
Mi ez az egész?
Mik ezek?
Mire kellenek?
Ez micsoda? Mi a fasz ez?
Ki vele!
- Hol van a lányom? - Én nem tudom.
Hol van az unokahúgom? Láttad a bunkerben.
Eltetted a karkötőjét. Mit csináltál vele? Hol van?
Hol van?
Halljam!
Beszélj! Szóra foglak bírni.
Hol van? Ki vele!
- Luis! - Hol van az unokahúgom? Beszélj!
Miért hagytál egy nyolcévest egyedül az erdőben, amikor tűz pusztít?
Beszélj!
Luis!
- Mit művelünk? - Tessék?
- Mit művelünk? - Kiszedjük belőle, hol van Lide.
Nem, hívnunk kell a rendőrséget.
Basszus, nem működik!
- Mi? - Nincs térerő, nincs...
Az enyém sem működik. Várj!
Hozom az ő mobilját.
Luis!
Ne mozdulj!
A kódot!
- Mi a kód? - Nem mondom meg.
Erdőtűz van. Ne szórakozz, és add meg a kódot!
Mi a rohadt kód?
A kódot, te rohadék!
Elárulod?
Vagy mi lesz? Mi a kód?
- Egy... - Egy, kilenc, nyolc...
Kilenc, nyolc, nyolc?
Mara!
Ne! Elég!
Mi van?
Nem bántottam.
Esküszöm, Mara.
Nem fogom bántani.
Csak ráijesztek, hogy elárulja, hol van Lide, ez minden.
Hazudik a rohadék.
- Leállok, ha azt akarod. - Igen.
Leállok, oké? Abbahagyom.
Elég volt.
Hívnunk kell a rendőrséget.
Ezen sincs térerő.
A rádió.
- A rádió. - A rádió.
Igen.
- Mi az? - Nem jó.
- Nem működik? - Nem tudom használni.
Majd én. Lent van az aksi.
- Halló! - Halló!
Mindjárt.
Hall engem valaki? Halló! Kérem!
Igen, én...
Halló! Az erdőben vagyunk az erdészházban.
Hall engem valaki?
Merül az aksi.
- Vette? - Halló!
Az eltűnt kislány anyja vagyok.
Hívják a rendőrséget!
Halló!
Luis!
És ha csinált vele valamit?
Mi van, ha tett valamit?
Ha elveszítem, belehalok.
Ez nem fog megtörténni.
Nem.
Átnézünk minden szobát, zegzugot és szekrényt.
Keressük meg!
Megtaláljuk.
- Megtaláljuk. - Jó, igen.
Kell valami nyom.
- Oké. - Biztos van valami.
Bármi, ami elvezethet hozzá.
Csak van valami!
GÖDRÖK MINT SZENT HELYEK
ÜZENETEK TAVASZ
EZ HIHETETLEN VOLT.
ÚGY FÉLTEM, DE ÁTJÁRTA A TESTEMET AZ ADRENALIN.
NEM SZABADULSZ MEG TŐLEM.
MINDENKI TUDNI FOGJA, MIT MŰVELSZ, ÉS SITTRE KERÜLSZ.
FOTÓK
Mara!
Kérlek, hallgass meg!
Miért gyanakodtok rám?
Mi az oka?
Az ásó?
A lányod egyedül volt az erdőben.
- Én csak... - Fogd be!
És ha kíváncsi vagy a karkötőre, Mara...
- Az a földön volt. - Mara!
Mara!
Ne engedd el!
Ellenőrizd a kötelet!
Nem is figyeltek rám.
- Kuss! - Nem figyeltek.
Őrizd! Körbenézek odakint.
Nem magyarázhattam meg.
Hol van a lányom?
- Mi? - Nem tudom.
Nem tűnhetett el csak úgy, tudod?
Figyelj, én...
a kocsiban ültem, és megláttam Lidét a bunkerben, érted?
Először próbáltam rábeszélni, hogy jöjjön velem haza.
De aztán láttam, hogy nincs baja, csak egyedül akart lenni, mert...
És otthagytam, amit szörnyen sajnálok.
Már hosszú ideje egyedül van.
Biztos nagyon fél.
Sajnálom, Mara. Őszintén, nagyon sajnálom.
Ragaszkodnom kellett volna, hogy visszahozzam.
Abban tényleg hibáztam, de ennyi. Nem csináltam semmit, én...
Egy szavadat sem hiszem.
Azt hittem, nem lesz baja.
Hol van a lányom?
Esküszöm, hogy nem tudom. Nagyon sajnálom, Mara.
Hol van...
a lányom?
Az erdőben.
- Hol van a lányom? Újra kérdezem. - Az erdőben.
- Hol van a lányom? - Az...
Még egyszer. Hol van a lányom?
Hol van a lányom?
- Hol van? - Az erdőben.
Könyörgök, mondd el! Vissza kellett volna hoznod!
Ha baja esett, esküszöm, megöllek. Itt helyben ki tudnálak nyírni.
Bocsáss meg!
Luis!
Mit csinálsz?
Nézd!
- Ezt nézd! - Mi ez?
- A mobilja. - Mi?
Az a mocsok.
- Tudom, hogy mit élsz át. - Ez nem igaz.
Tudom, mit érzel a szíved mélyén. Komolyan mondom.
Csak ne mondj nekem ilyeneket! Mégis ki vagy te?
Elég!
Sosem bántanék egy gyereket.
Sosem simogattam meg egy kislány haját sem.
Tessék, vedd fel!
Most már ide kell jönnöd, mert egész hétvégén nem láttalak.
Én is benne akarok lenni. Na, engedj oda!
Én is szeretném, ha itt lennél. Nagyon hiányzol, édes.
- Érted? - Tudni akarom, látom-e még.
Csak mondd meg, hogy látom-e még!
Megértem, hogy mindezek miatt kételkedsz, és nem bízol bennem.
Ez az egész csak egy óriási félreértés.
A térkép, a varázsgomba. Igen, ezt csinálom. Segítek másoknak.
Varázsgombás szertartásokat végzek,
hogy segítsek másoknak hátrahagyni a régi életüket,
és valami újhoz kapcsolódni.
Hogy ne féljenek a haláltól.
VARÁZSGOMBA VÉGSTÁDIUMÚ BETEGEKNÉL
CSÖKKENTI A SZORONGÁST ÉS A DEPRESSZIÓT
Aznap éjszaka, amikor Gustavo az erdőben volt...
nem akarta, hogy ott legyek.
Vele voltál, igaz?
- Igen. - Igen, ott voltál.
Mit tettél vele?
Semmi rosszat.
Látnod kellett volna.
- Mit? - Ő kérte.
Békére lelt, Mara.
Békére lelt.
Szemétláda!
Megbékélt a sorsával, Mara.
Ne!
Elena!
Mara!
Ne, engedj!
- Kérlek! - Nem.
Hadd csináljam én!
- Majd én. - Mara!
- Ne!
Ne! Kérlek, majd én!
Kérlek, engedj oda!
Ne!
- Ne, könyörgök! - Majd én megnézem.
Ne!
Nincs itt.
Te rohadt állat!
Ez a szarházi szórakozik velünk!
Luis!
Hol van a szomszéd?
A házban.
Megkötözve.
Mi?
Helló, Jorge!
Nézd, ástam egy gödröt az újjászületési szertartásodhoz.
Több is van, de ezt a háztól messze ástam ki.
Szerintem az energiája épp neked való, és...
Na jó, inkább megmutatom.
Majd beszélünk. Szevasz!
Szia, Lide!
Jól vagy?
Füst van.
Tűz lehet a közelben. Te is érzed?
- Egyedül vagy itt? - Igen.
Mit csinálsz itt egyedül?
Elhoztam apukám holmijának egy részét. Megnézed?
- Miket? - Képeket.
Nagyon szép.
Anya ki akarta dobni.
Ismertem apukádat.
Tényleg?
Próbáltam segíteni neki, amikor beteg lett.
Meggyógyítani?
Inkább, hogy ne féljen.
Félt?
Mitől?
Attól, hogy elhagy titeket.
Anya azt mondta,
hogy apa nem akart meggyógyulni.
- Hallottam, hogy a nénikémnek mondja. - Meg akart.
Csak nem tudott, Lide.
Nem bírt.
Tényleg?
Igen.
Én is így gondolom.
Anyukád előbb-utóbb majd megérti, csak...
több időre van szüksége.
Ez milyen karkötő?
A tiéd?
Igen, de már nem kell. Anyától kaptam ajándékba.
- Akkor mi legyen vele? - Megtarthatod.
- Nem, ez... - A tiéd.
Tartsd meg!
- Biztos? - Igen.
Nézd!
- Nem mondod el senkinek? - Persze hogy nem.
Majd azt mondom, elhagytam vagy ellopta egy medve.
Esküszöl?
Esküszöm.
Hazavihetlek?
Nem kell.
Nem?
El akarok búcsúzni a bunkitól.
Sietsz haza, ha itt végeztél?
- Aha. - Esküszöl?
Csinálj így!
Jól van.
- Szia, Lide! - Szia!
Nem, ez nem helyes.
Elment a józan eszetek.
Hazudik.
Nem mond igazat.
És ha tévedtek?
- Nem. - De.
Ki kell szednünk belőle, hol van Lide.
- Nem, édesem. - De.
El kell mennünk, oké? Hívjuk a rendőrséget, és indulunk.
Hé, Dani!
Dani!
Eloldoznál, kérlek?
Keressük meg együtt az unokatesódat!
Kérlek, oldozz el!
Dani!
Az...
Az apád...
A nénikéd és az anyád börtönbe kerül, ha nem oldozol el.
- Ők tették ezt veled? - Igen.
Igen, de csak mert össze vannak zavarodva, félreértik.
Engem gyanúsítanak. Összetévesztenek valaki mással.
Azt hiszik, hogy más ember vagyok, de nem tettem semmi rosszat.
Akkor miért nem mondtad el nekik?
Elmondtam, de apád nem...
Meg sem hallja.
Csak kiabál.
Őszintén szólva, kicsit félek.
Ez az egész az én hibám.
Azt mondtam Lidének, hogy idegesítő, és elment.
Nem a te hibád.
Figyelj, oldozz el, és együtt megkeressük az unokatesódat.
Úgy ismerem az erdőt, mint a tenyeremet.
Kérlek, Dani!
El kell mennünk.
- Nem. - De.
Ki kell szednünk belőle az igazat.
Hogyan akarod kiszedni?
És ha már igazat mondott?
Lehet, hogy tévedtek.
Aznap éjszaka Gusszal volt az erdőben.
- Mi? - Santi ott volt.
- Az öcsémmel? - Luis!
Az öcsémmel.
Luis!
Dani, mi ketten megoldjuk.
Kösz, Dani.
- Hívd a zsarukat! Vidd el Danit! - Nem.
- Folytatom. - Nem. Kérlek!
- Vidd el! - Gyere velünk!
Gyere velünk! Tűz van!
Köszönöm.
Dani!
Dani! Dani, hol vagy? Dani!
Köszönöm.
Nyisd ki!
Nyisd ki a rohadt ajtót!
Velem van a fiú! Nyisd ki!
- Nyisd ki! - Mi?
Mara, engedj ki!
- Dani? - Nyisd ki az ajtót!
- Meg akart szökni. - Mi?
Elérem, hogy kinyögje. Nyomást kell gyakorolnunk rá.
- Nyisd ki! - Szóra bírom.
Nyisd ki a kurva ajtót! Luis!
Nem jössz ki!
Addig marad, amíg nem beszél.
Elmondja. Meglátod.
Apa!
- Fiam? - Luis, itt a fiú!
- Dani? - Nyisd ki!
Mi a... Dani...
Miért van ott a fiam? Dani!
- Nálam van a fiad! - Miért van ott Dani?
- Santi! - Dani!
- Apa, ne kiabálj! - Mi?
- Ne kiabálj! - Miért vagy bent vele?
- Dani, fiam! Jól vagy? - Itt vagyok, apa.
Nyugi!
Nyugodj meg! Ne menj a közelébe!
- A kulcsot! - Nem.
- Mi? - Nálam van a fiad, Luis. Nyisd ki!
- A kulcsot! - Nem fogja bántani.
- Add ide a kulcsot! - Nem fogja bántani.
- Luis! - Add ide a kulcsot!
Nem!
Meg kell tudnom, hol van.
Bezártad a fiamat azzal az állattal!
- Add ide! - Nem fogja bántani.
El kell mondania, hogy hol van a lányom!
- Megőrültél? - Nyisd ki, vagy baja esik!
Nyisd ki!
Kinyitom!
Ha bántod a fiamat, esküszöm, megöllek.
- Nézd, Luis! - Figyelj! Ne bántsd!
Itt vagyok helyette.
- Nem. - Engedd el!
Figyelj, Luis!
Álljatok félre! Kimegyek a fiúval.
Őt hagyd ki ebből!
Mindenki higgadjon le!
- Dani! - Hé!
- Fiam! - Ne gyere közelebb!
- Gyere ide! - Maradjatok ott!
- Sajnálom, apa. - Sajnálom.
Semmi baj, fiam.
Nagyon sajnálom.
Megölöm a rohadékot.
- Ne bánts! - Luis!
- Ne bántsd! - Ne gyertek közelebb!
- Még gyerek! - Ne kövessetek!
- Nyugi! - Dani!
- Befelé!
- Álljatok oda! - Oké. Itt vagyunk.
- Dani, semmi baj. - Nyugalom!
- Ez az. - Nem csinált semmit.
- Csak gyerek. - Kérlek!
Engedd el!
Ne közelítsetek!
Maradjatok bent!
- Maradjatok bent! - Engedd el!
Dani, kicsim, sajnálom.
Semmi baj, fiam.
- Dani! - Maradunk. Engedd el!
- Kérlek! - Luis, maradj!
Ne bántsd!
Figyelj, kérlek!
Kell a kocsikulcs.
Add ide a kocsikulcsot!
Ne! Magával fogja vinni.
- Santiago, kérlek! - Kérem a kulcsot!
Nincs nálam!
- Baszki! - Nem tudom, hol van.
Kérlek!
Engedd el! Ő ártatlan.
- Engedd el! - Engedd el!
Azonnal engedd el!
- Ne! - Ne!
Maradjatok, vagy megszúrom!
- Oké. - Mara, maradj az ajtónál!
Bassza meg!
Ne gyere utánam, Luis!
Itt maradunk, de ne vidd magaddal!
Nyugodj meg! Ne bántsd!
- Ne bántsd! - A furgonban van a kulcs.
- Mi? - A kulcs.
A furgonhoz viszi.
- Anya! - Ne!
- Ne, Dani! - Csendet!
- Dani! - Maradj ott!
- Kikaparom a szemedet! - Szállj be!
Kérlek, Santi, ne vidd el a fiamat! Nem engedi el!
- Kösd be magad! - Ne!
- Hé! Ne! - Állj!
- Dani! - Anya!
- Ne! Dani! - Anya!
Santi!
- Dani! - Te rohadék!
Dani!
Anya!
Oké, Dani, szállj ki a kocsiból!
Fuss vissza hozzájuk!
Jó? Szállj ki a kocsiból!
Kifelé, Dani!
Dani, szállj ki!
Kifelé!
- Te szarházi! - Ne!
Elég! Luis, hagyd abba! Állj le!
Santi, ne!
Santi, elég! Luis!
Kérlek, hagyd abba!
Elég! Santi, szállj le róla!
Hagyd békén!
Ne!
Semmi baj! Jól vagy?
Luis!
Nem akartam, Luis, sajnálom.
Nem, nem...
Elég! Luis! Ne! Mit csinálsz?
- Ne! - Mit akartál a fiammal?
Ne!
- Luis! - Hol van az unokahúgom?
Tudom, hol van Lide!
- Tudom, hol van Lide! - Elég!
Tudja, hogy hol van.
- Elmondom. - Merre van?
- Hol van? Ki vele! - Elmondom a zsaruknak.
- Mi? - Ki van zárva.
- Nekem mondd el! Hol van? - Csak a zsaruknak mondom el.
- Halljam! - A zsaruknak mondom el.
- Hol van? - Az erdőben.
- Az erdőben? Él még? - Igen.
- Életben van, Elena. - Életben van.
Jól van. Vezess el hozzá!
Kérlek!
Kelj fel! Gyerünk!
- Merre? - Erre.
Egyenesen?
Erre?
Vidd el Danit!
Ha két óra múlva nem vagyunk ott, hívd a zsarukat!
- Santi kocsijával megyünk utánatok. - Oké.
Megvan.
Merre?
- Merre van? - Egyenesen előre.
Ismételd meg!
Azt tettük, amit kellett.
Hallgass!
- Félek tőled, Luis. - Tőlem?
Megtaláljuk Lidét, oké?
- Hol van? - Errefelé! Már közel járunk!
- A tűz felé vezet minket. - Elég!
- Hol van a lányom? - Kérlek, hallgassatok meg!
- Mi? - Mi az?
Tudom, hogy szenvedtek. Sajnálom, de én...
Mi?
Sajnálom.
- Luis! - Megszökik!
Állj! Ne!
Nem látom!
Hova tűnt?
Mara!
Luis!
Mara!
Luis!
Mara!
Segítség!
Lide.
Lide!
Kiabálj tovább!
Ide!
Itt vagyok!
Lide, kiabálj!
Itt vagyok!
Lide!
Lent a gödörben!
Itt vagyok lent!
Lide!
Itt vagyok.
Lide!
Lide, nézz rám!
- Santi vagyok. - Nem tudok kimászni.
- Hadd nézzem! - Segíts!
Add a kezedet!
Gyerünk! Nyújtsd a kezedet!
Ez az! Gyerünk! Fogd meg a kezemet!
- Erősebben! - Add a kezedet!
Nem érlek el! Kotord arrébb!
- A földet. - De nem tudom!
Gyerünk! Elkaplak.
- Nem megy! - De igen!
Nem érlek el!
Gyerünk!
- Várj! Hozok egy botot. - Ne!
- Mindjárt jövök. - Kérlek, ne hagyj itt!
- Lide, kapaszkodj bele! - Nem megy.
Most!
Ez az! Ügyes vagy. Fogd erősen!
Oké. Gyerünk!
Mindjárt kint vagy.
Ez az.
Lide?
Hallasz engem?
- Hé! - Ne!
- Mara, ne!
- Anya! - Drágám!
Jól vagy?
- Anya! - Nem esett bajod?
- Anya! - Tessék?
Mi az?
- Nem tudtam, hogy hol vagy. - Anya!
Sajnálom.
Nagyon fáj a lábam!
Már vége van.
Rendbe jössz, kicsim.
Tessék! Takard el az arcodat! Menni fog?
Oké, látod? Így.
Gyere, menjünk!
Mindjárt ott vagyunk.
És Santi?
Bántott? Csinált veled valamit?
Elestem.
Beleestem...
egy gödörbe.
Beomlott a föld, nem tudtam kimászni.
Mi?
Üldözött egy medve.
- És beleestem. - Mi?
Nem találtam a házat.
Lide.
De...
Ő lökött bele abba a gödörbe, igaz?
- Ugye? - Nem.
De, Santiago tette.
- Megmentett. - Belelökött.
Ő mentett meg.
Mi...
- Nem ő lökött bele? - Nem.
- Magadtól estél bele? - Igen.
Lide, nagyon fontos, hogy elmondd, ha Santi bántott téged.
- Tett veled valamit? - Nem.
Jól van.
Mara!
Luis!
- Luis! - Lide!
Lide!
- Nem esett baja? - Jól van.
- Kicsim, jól vagy? - Igen.
Jól vagy, drágám? Hol volt?
- Elesett. - Hogy?
Beesett egy gödörbe, de jól van.
- Egy gödörbe? - Igen.
Megsérült? Megsérült.
Azt hitte, medve üldözi.
Santi volt az?
Nem, magától esett el. Kórházba kell vinni, de jól van.
- Fázom. - Tűnjünk innen!
- Oké. - Orvoshoz kell vinni.
- Menjünk! - Minden rendben.
- Kövessük a tűzpásztát hazáig! - Menjünk!
Minden rendben lesz.
- A kocsikulcs? - Nálam.
- Nyitva van? - Igen.
Vége van, kicsim.
Így ni!
- Hozz vizet! - Jó.
- És takarót. - Máris!
Kicsim!
Vége van. Fáj még a lábad?
- Már nem annyira. - Nem?
És a fejed? Fáj még valamid?
- Nem? - Fázom.
A bácsikád hoz pár takarót.
Szeretlek!
- Szeretlek! - Én is téged.
Szeretlek!
Figyelj, drágám!
A bácsikád azonnal elvisz a kórházba, hogy megnézzen egy orvos.
És minden rendben lesz.
Vigyázni fog rád.
Mara?
Szomjas vagyok!
Adom, kicsim.
Tessék!
Várj, lassan, kicsim!
Lassan!
Ez az. Hova ment anya?
Hol van anya?
Elment.
- Merre ment? - Egyenesen.
Az erdőbe?
- Igen. - Igen?
Mara!
Hé, Lide!
Lide, ne aludj el!
Nézz rám, Lide!
Akkor feküdj ide!
Lide, térj magadhoz!
SÜRGŐSSÉGI
Hol van Mara?
- Rokonok? - Nem, az úton találtam rá.
Hallasz engem? Érted, amit mondok?
Mit kerestél az úton?
- Mi történt? - Eltévedt az erdőben.
Füstött lélegzett.
- Hallasz? - Gödörbe esett.
- Nem volt nála víz. - Hallasz engem? Nézz rám!
- Reagál. - Itt ütötte be a fejét.
Megröntgenezzük a karját.
- Mikor talált rá? - Egy órája.
- Hány éves? - Nyolc.
- Mink van? - Füstbelégzés.
Hívom dr. Bautistát.
Nézzük a pulzust és a vérnyomást!
Nem jöhet be, uram. Majd tájékoztatjuk.
Hall engem?
Mi a neve?
- Santiago. - Santiago, mit keresett az úton?
Mi történt? Készítsék elő a négyes traumát!
Pupillareakció rendben.
- Fáj valamije? - Mindenem.
- Mindene? - Igen.
- Infúziót kötünk be, jó? - Persze.
- Szédülök. - Lefektetjük.
Oxigént kérek.
- A súlya? - Tizenkilenc kiló.
- A kislány neve? - Lide.
Lide, ki tudod nyitni a szemed?
- Túl sok füstöt lélegzett be. - Szaturáció 95.
Húzzák el a függönyt, és csukják be az ajtót!
Édesem, megtaláltuk Lidét. A kórházban vagyunk, és...
Elküldöm a címet.
Szeretném, ha idejönnél.
- Jó estét! - Üdv! Hogy vannak?
- Maguk hívtak? - Igen.
- Merre van? - A megfigyelőben.
Kérem, kövessenek!
Santiago!
Hívjuk a radiológiát, és kérjünk CT-t!
Elnézést!
- Jöjjenek! - Kaphatnánk egy percet?
- Tessék! - Köszönjük.
Nem tudtam... Sajnálom.
Bocsáss meg!
Nagyon sajnálom.
Hogy érzi magát, Santiago?
Bármi is történt, most már biztonságban van.
Jól van. Elmondaná nekünk, hogyan szerezte a sebeket az arcán?
Nem tudhattam...
Sajnálom, én nem...
Sajnálom. Nem akartam. Ne haragudj!
Sajnálom!
Úgy sajnálom!
Medvetámadás.
Medve?
Igen.
Igen, megtámadott...
egy medve az erdőben.
Biztos, hogy csak...
a bocsait védte.
Vagy legalábbis azt hitte.
Nem lehetett jobb belátásra téríteni.
- Sr. Serrano! - Hogy van az unokahúgom?
Ne aggódjon! Jöjjön!
- Bemehet. - Jól van?
Nyugtatót kapott, de stabil.
Akkor ezek szerint nem kíván feljelentést tenni.
Nem.
Látott már medvét börtönben?
Lide, kicsim, hogy vagy?
A lábának gyógyulnia kell, és beütötte a fejét, de jól van.
Hogy érzed magad?
Jól.
Ne haragudj, hogy undok voltam veled!
Semmi baj. Te se haragudj!
Nem lehet itt, asszonyom!
Veszélyes. Jöjjön!
Hall engem?
- Hol a lányom? - Maga az eltűnt lány anyja?
Értesítettek minket, hogy már a kórházban van.
A házam... Meg tudják menteni a lángoktól?
Ne féljen! Megfékeztük a tüzet.
Gyerünk, gyorsan!
Ezt a virágot Lidének hoztam.
Tűzliliom.
Csakis tűz után nő a hamuból.
Gondoltam, talán örülne neki.
Nem is zavarok...
Santiago!
Igen?
Biztos imádni fogja.
Köszönöm.
LÁNGOK KÖZT
A feliratot fordította: Juhász Ildikó