Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
U malom selu na morskoj obali
imaju staru izreku koja kaže:
„Onaj tko prosi ono što mu s pravom pripada
uvjerit će svijet da mu to da.”
Sad i ti znaš gdje su ribe.
Evo.
Muškarac je navršio 40. godinu
i pokleknuo pred tugom zbog toga što nema dijete.
U njemu je bila beskrajna praznina
i malo što, ili ništa u njemu, nije ga moglo usrećiti.
Iznutra je neprestano padao.
Imao je tako velike snove da je svaka zapreka
bila tek omanji problem, a nikad razlog za odustajanje.
PRVO POGLAVLJE
KAD SANJAŠ DOVOLJNO VELIKE SNOVE
ONI SE OSTVARUJU
OTAC BEZ SINA TRAŽI SINA BEZ OCA
Nikad nisam vidio takvog čudaka. Ne razgovara s nama, tata.
- Mi ne razgovaramo s njim. - Drži se po strani.
Mi o vuku...
Sretno.
Nisi od velikih riječi, ha?
Zašto?
Neki to zovu sudbinom.
Neki slučajnošću.
Ali svijet mi je ovo donio.
Dječak je živio od konzervirane tune. Nikad se nije odvajao od starca.
Slobodno ga diraj. Radi što želiš.
Uvijek će ti se osmjehivati.
Jesi li gladan?
Što imaš?
Imaš li žele od jaboticabe?
Imam stablo.
- Koje stablo? - Jaboticabe.
Idi naberi.
Pripravit ću ti ga.
Zašto ga jednostavno ne kupiš?
Jer ga znam pripraviti.
Kako se zoveš?
Crisóstomo.
Čudno.
Camilo.
Ne...
Ukusnije je od ribe u konzervi.
Camilo?
Tako. Bravo!
Da, tako.
Kad se vraćam u školu?
Ledena je!
Svaki dan moram toliko hodati?
Crisóstomo.
Danas idemo u crkvu. Ustani.
Jesi li čuo za vrata?
Jesam.
Zašto?
Nema veze.
Idemo.
Čekat ću ovdje.
Nisam poznavao mamu.
Ništa ne znam o njoj.
O baki puno znam, ali ni nju nisam upoznao.
Da sam bar imao mamu.
Mogao bi naći nekog.
Ja?
Da.
Ne znam kako se to radi.
Nikad ni s kim nisi hodao?
Nije li nam dobro ovako?
Nije li to dovoljno?
Je, ali...
Moglo bi biti bolje.
Dvostruko bolje.
Imate li gerbere?
Ne. Imam ovo. Svježe latice, stabljike su još tanke.
Još je netaknuto.
Molim vas.
Tek nešto viša od 80 cm,
nije vidjela ni preko najnižih ograda.
Tako su ljudi vidjeli tu malenu ženu.
Dobro jutro.
Ljudi su je vidjeli kao ljudski cvijet.
Dobro jutro.
Kao nekog koga treba zalijevati i njegovati.
Uvijek.
Ta žena nije bila zahtjevna.
Uživala je u svemu što je mogla dobiti.
DRUGO POGLAVLJE
VOLJETI NESRETNE
- Jesi li spremna? - Još ne.
- U redu je, pričekat ćemo. - Bez žurbe.
Donijela sam kćerine majice. Pristajat če ti.
Donijela sam deku. Vjetrovito je.
Hvala, ali rekla sam da se ne morate zabrinjavati za mene.
Jesi, ali mislim da ne bi trebala izlaziti.
Istina.
Puno je padala kiša, a vjetar je zbilja grozan.
Loše za tvoje male kosti.
- Ne. - Budi oprezna.
Liječničine tablete djeluju.
- Dobro sam. - Sjajno.
Ni moj život nije lak.
Muž puno radi i rijetko ga viđam.
Moj često putuje.
Ali pazim na njega kad je doma.
I on na mene.
Tražim muža svojoj kćeri otkako sam izgubila svoga.
- Zasad još ništa. - Svaki se dan molim za tvoju kćer.
Da nađe dobra muškarca. Puno je gadova.
- Tako je. - Moramo se više moliti.
Budući da se za tebe nema tko brinuti, dopusti to nama.
Nema potrebe.
Još tražim muškarca za sebe. Nekog s velikim srcem.
Ali to je opasno.
Muškarac će ti poremetiti organe.
Pogotovo
muškarac
s velikim srcem.
Ako je se muškarac dočepa,
razdvojit će joj pluća, začepiti grlo.
Raskolit će je.
Tijelo joj je krhko, ali mozak joj je na sigurnome.
Razmišlja o onom o čemu želi.
Iskreno, doktorice, što će joj toliki krevet?
Ogroman je.
Sama pomisao o patuljčici koja sanjari o muškarcu...
Zove se Francisca.
Žalim, ali ljubav je dovoljno rijetka i među normalnima.
Normalnima?
U ovoj ordinacija vidjela sam mnoge, ali nikad takve.
- One nisu skroz svoje, ali ja... - Treba našu pomoć.
- Jadnici je zlo. - Istina.
To je normalno u tom stadiju trudnoće.
Možete li sad otići? Imam puno posla.
A ako želite dobar medicinski savjet...
gledajte svoja posla.
Liječnica kaže da je beba dobro.
Da će odrasti kao svatko drugi.
Neki dan nisi zatvorila vrata spavaće sobe.
Vidjele smo novi krevet.
Baš je velik.
To nije krevet za mirno spavanje.
Da, trudna sam.
Ali ovo dijete nije plod ljubavi.
Stalno su dolazili muškarci koji su mi htjeli ući u krevet.
Nisam otvarala vrata kad nisam htjela.
Jesam kad je moje tijelo to htjelo.
Brzo bih to obavila
jer je to bar nalikovalo na ljubav.
Kad bi me neki od njih dodirnuo...
čak i kad bi mislio samo na sebe
ili drugu ženu...
to bi bilo dovoljno da zavara srce.
Srce puno traži.
I cijeni svaki...
zagrljaj.
Svaki dodir.
Svaki poljubac.
Dakle...
Bio je to muškarac...
S malim srcem.
Ne možete zatrudnjeti samo hodajući ulicom.
Malena sam rastom, ne i razumom.
- Silovali su vas? - Nitko mi nije naudio.
Evo.
Zapisala sam imena muškaraca kojih se sjećam.
Jedan od njih je otac.
Ne znam morate li ih uhititi ili ih natjerati da se testiraju.
Ne trebam ništa osim male financijske pomoći.
Sama ću odgajati dijete.
Ovo su skoro svi muškarci iz sela.
I moj tata je na popisu.
„Obucite svu opremu Božju
da se mognete oduprijeti svim lukavstvima đavlovim.”
Poslanica Efežanima 6:11.
Oklop Božji štiti nas i pomaže nam da pobijedimo.
Tu pobjedu nalazimo ovdje,
s Ocem, u kući Božjoj.
U kući koja je tvoja.
Koja je tvoja,
koja je naša.
Jer Bog
je beskrajna ljubav.
Što ako moja beba još nije spremna?
Sve će biti dobro, dušo. Ovdje sam uz tebe.
Ako ne bude,
želim da se zove Camilo.
- Krvarenje, doktorice. - Camilo. Idemo.
Reži.
Ne diše.
Počinjem oživljavanje.
Jedan, dva, tri.
- Jedan, dva. - Jedan, dva, tri.
Otkucaji srca?
Jedan.
- Dva. - I dalje ništa.
Jedan, dva.
Jedan, dva, tri.
Jedan, dva.
- Jedan, dva, tri. - Otkucaji srca?
Ne.
Kao dječak bi položio glavu u majčino krilo,
dok bi ga ona milovala po kosi.
Vjerovala je da joj je životni cilj odgajanje sina da postane muškarac,
a onda čekanje na unučad,
uvjerena da su zakoni zadovoljeni.
Ali dječak...
Dječak je odrastao slabašan.
I toplo krilo njegove majke povuklo se.
TREĆE POGLAVLJE
MISLILI SU DA JE KRHAK I BESKORISTAN POPUT CVIJEĆA
Mama, mogu li na zahod?
Lice ti je bolje?
Razboljet ćeš se budeš li dirala njegovu prljavštinu.
Osjetljiv je. Nije seksualno.
To ti misliš. Ljudi ovdje to izbiju iz tebe.
U ženu koja je voljela žene nabili su debeli stup.
Objesili su je na trg pred crkvom da je svi vide.
A policija ništa.
Ni za nju ni za druge koji su istrunuli ovdje.
Bez obzira na sve zakone, ljudi ovdje znaju što je ispravno.
Što ako ga izbacim?
Neki se rode da budu loši, Matilde.
Dokad ćeš ribati krvave ručnike?
Bog je htio da ga imaš. Ali što ako se predomislio?
Uzmi nož u ruke i okončaj to.
Ako nećeš ti, netko drugi iz sela hoće.
Nikad nećeš shvatiti majčino srce.
Što ako je to Božja volja?
Nikad te više ne želim razočarati.
Vrućica se vratila.
Uzmi tabletu.
Sve muške suze presuše.
Hladno je. Ne želiš jaknu?
Zdravo. Kako mogu doći do tržnice?
Ravno naprijed.
Trebaš prijevoz?
Žuri ti se?
Kasniš.
U selu ima puno cura.
Odaberi jednu.
Oženi se, napravi djecu.
Trebam unuče.
To je smisao života.
Uzimaš li Antonina za svog zakonitog muža,
obećavaš li mu vjernost u dobru i u zlu, u bolesti...
Da.
Antonino.
Antonino?
- Uzimaš li... - Da.
Možeš poljubiti mladu.
Otkako su je obećali kao suprugu njezinu susjedu,
ta je cura naučila da se sloboda nalazi u braku
i među njezinim nogama.
Mislila je da će među njezinim nogama
kuka zahvatiti mladićev penis.
Kuka koju je zamislila i koja bi trebala osigurati odanost i doživotno zajedništvo.
ČETVRTO POGLAVLJE
SVI MUŠKARCI SU ISTI
RAZLIKE POSTOJE SAMO ZA ŽENE
ZVIJEZDE SU LETJELE KAO KRIJESNICE
Rekla sam ti da ne tratiš vrijeme na gluposti.
Možda uspiješ uživati u malo sreće prije smrti, dušo.
- Malo, ako budeš imala sreće. - Volim spuštenu kosu.
Ja u tvojim godinama nisam imala tu slobodu.
Poznaješ ga od malih nogu.
- Ali ipak se moraš čuvati. - Čega?
Mladima se danas jako žuri.
A žene se rađaju s ranom među nogama.
A muškarci se vrlo okrutno okome na tu ranu.
Ne želiš završiti kao drolja.
Ako se on prebrzo dokopa te rane,
ostarjet ćeš sama.
- Izgledaš nervoznije od mene. - Nervozno?
Pogledaj se u zrcalo.
Žene smo.
Ljudi ovdje vole ogovarati. Što će reći budeš li brzopleta!
Samo ti želim sve najbolje, dušo.
Lijepa si.
Zavoljet će te.
Ostaješ li na večeri?
Mama kaže da danas moram večerati kod kuće.
- Ali hvala. - Šteta.
Imamo ćufte.
Podučila sam Isauru kako se kuhaju.
Gđo Maria, baš sam odsutan. Nisam primijetio da ste Francuskinja.
Nije. Tako je počela govoriti na dan kad smo se zaručili.
Zar ne?
Liječnik kaže da je to rijetkost. To zove sindromom stranog naglaska.
Ali radim na tome.
Izvodim sjajne narodne čarolije.
Bolje su od liječničkih recepata.
Uskoro će proći.
Vraćam se u radionicu.
Ispričavam se.
Idem i ja.
Da vi možete malo razgovarati.
Ne. Mama bi me ubila,
tata bi me opet ubio, a onda bi ubio tebe.
Tvoj poljubac ostavio bi trag koji bi moj tata vidio.
Neće, kunem se.
Strašno te želim. Ne možeš mi reći da i ti mene ne želiš.
Želim.
Ali ne žuri mi se.
Radije idi.
Otvori. Ne želim da zaključavaš ova vrata.
Zašto je tako pobjegao?
Kasnio je na večeru.
Ljubav sve pokvari, Isaura.
- Samo smo razgovarali. - Ne šalim se.
Ljubav sve pokvari.
Opet si pila parfem?
Čarolije ne djeluju, mama.
Uzmi lijek.
Ljubav sve pokvari.
Kad me tvoj djed podučio zanatu,
nisam znao koliko će trebati da to savršeno izradim.
Pokvari li ljubav sve?
Tko ti je to rekao? Mama?
Ja vjerujem da je ljubav stvar čekanja.
Je li vrijedilo čekati mamu?
Večera!
Ne ideš?
Brzo ću.
Ti nećeš jesti?
Jesi li ti lud?
Bit ću ti muž.
- Mama će me ubiti. - Jedva da govori kako treba.
Svi kažu da je poludjela.
Nije upalilo, ha?
Otac ti ima pravo.
Poslušna si.
- Poslije svega što sam ti rekla? - Je li sve u redu?
Da.
Gurni srednji prst.
I pokušaj opipati
nešto kao zid.
Poslušaj me, Isaura.
Ispruži prst.
Oprezno. Ne radi ono što toj budali nije uspjelo.
Budeš li čista i tiha,
naći ćeš drugog dečka
jer za tog idiota nećeš se udati.
Naći ćemo ti drugog muža.
A tada ćeš
samo morati dobro kuhati i svaki dan mu poslužiti hranu
pa će sve biti kao inače.
Osjećaš li što?
Ni to ne možeš, Isaura?
Lotos, karanfili... Sve sam pokušala.
Imate li gerbere?
Ne. Imam ovo. Stabljike su još tanke.
Još je netaknuto.
Molim vas.
Hvala.
Ali rekla sam da nema potrebe.
Čak će ti se i taj prestati udvarati budeš li i dalje čekala.
I ta tetkica je svejedno muž. Bolje išta nego ništa.
I ne morate se dirati.
Hoćeš li me sad poslušati?
Da.
Antonino?
- Uzimaš li... - Da.
Možeš poljubiti mladu.
Opterećena odsutnošću i tišinom,
cura se osjećala kao sićušni atom u nevidljivosti zraka.
U ženi je bila beskrajna praznina
i malo što, ili ništa u njoj, nije ju moglo usrećiti.
U sebi je nastavila padati.
Ribar je mogao biti još jedan muškarac koji će joj oduzeti radost.
A bez radosti je već gotovo posve ostala.
PETO POGLAVLJE
GOTOVO SRETNI
Ljubav sve pokvari.
Sve pokvari.
I ja nekad razgovaram sa sobom.
Kad boli...
Dođem ovamo i naglas vrištim.
Što glasnije mogu.
More nikad ne sudi...
Je li pomoglo?
Moram ići kući.
Živim ondje, vidiš?
Ako želiš...
Ako sutra želiš vrištati...
Ima li lutak ime?
Ne.
Je li zato tako sretan?
- Želiš malo? - Ne.
- Nisam gladna. - Ja sam to pripravio.
Ovo je...
Ovo je Camilo.
Ovo je Isaura.
Pojeli ste sav žele?
Pripravit ću još.
Za oboje.
Vi hodate?
Tako izgleda.
Imaš li djece?
Želiš li ih?
Nisam razmišljala o tome.
Ali žena si.
A ti si dječak.
Otuširaj se.
- Hajde. - Dobro.
Jela je ružino trnje i životinjsku kakicu.
Pila je mutnu vodu i pijetlovu krv.
Čak je grlo trljala koprivom.
Ali još govori naglaskom.
Hoće li biti dobro?
Trebala bi ga zadržati.
Radije ću ga dati sirotinji.
Tako ćemo poništiti ono što se nije smjelo dogoditi.
Puno puta to ponovi. Tek tad ga nahrani.
- Tad posluša. - Gladan je.
Ako ga prvo naučiš, a onda nahraniš, neće zaboraviti.
Gle.
Šapa.
- Hej, šapa. - Eto. Sad ga nahrani.
Nije dao obje.
- Bolje učiš kad si sit. - Ti, ali pas ne.
Gladan je, zašto ga ne bih nahranio?
Sad kupi prsten.
Da zauvijek bude tvoja.
Prstenom pokazuješ koliko je voliš.
- Prsten zna? - Što?
Koliko netko nekog voli.
Tako to ide.
To baš tako ide?
Da nadoknadim ono neki dan.
Ukusan je. Ali tatin je ukusniji.
Voliš li Isauru?
Na neki način.
Lijepo.
On još ima prsten na ruci.
Ali ja nemam.
To je samo prsten.
- Ne možeš hodati s udanom. - Tako ne govorimo ovdje.
A on je ne može voljeti. Ljubav nije tako meka.
Nego kakva je? Znaš to?
Znam da nešto što se rodilo iz guzice ne može voljeti.
Tko ti je to rekao?
- Moj djed. - Dobro da nije ovdje.
Moram se brinuti za mamu.
Hej.
Ljutiš se na mene?
Ne ljutim se.
Kaznit ćete me?
Zašto?
Jer tako to ide.
Kamo si otišao te noći?
Poslije ženine smrti
starac je nastavio odgajati dječaka.
Mislio je da djeca mogu biti neka vrst osvete
protiv konačnosti smrti.
Da ljudi mogu živjeti duže preko djece koju odgoje.
Vjerovao je da je njegov posvojeni sin njegova ostavština.
ŠESTO POGLAVLJE
DEČKO ZARAŽEN SJEĆANJIMA
Gle tko je došao.
Carminda te došla pozdraviti.
Slušaj što ti kažem, mali. Carminda će nam uvijek biti blizu.
Zato uvijek puštam ovu ploču.
To joj je bila omiljena pjesma.
Tako će nam uvijek biti blizu.
Ovo je poseban recept tvoje bake. Koristila se svježom tunjevinom.
Ali može i konzervirana.
Večera je skoro gotova.
Pojedi sve da odrasteš jak.
Jer mene jednoga dana više neće biti, a ti ćeš, dječače,
svima pričati priču o paru koji se jako volio.
Bit ćeš glasnik ljubavi koja će nadahnuti mnoge.
Osobito one kojima najviše treba.
Ovaj put stavit ću dvije žlice želea.
Kako si htio.
Ukusno je.
Evo.
Slušaj me, mali.
Ljubav je prijestolje obitelji. I muškaraca i žena zajedno.
Moraš to shvatiti.
Slušaj djeda. I baku.
Presvuci se kad pojedeš. Idemo na misu.
Zdravo, bako.
Čitam novu knjigu. Jako mi se sviđa.
Neću umrijeti za tjedan dana.
- Koliko je prošlo? - Ta ti priča nije dodijala?
- Nije. - Sjedni.
Kad bi se pacijenti dolazili žaliti na nešto u bakinu kliniku,
ona bi prvo pitala čitaju li što.
Ako nisu, rekla bi im:
„Hitno trebate knjigu.
Inače vam dolazim na sprovod za dva tjedna. Najviše.”
Pacijent bi iz ordinacije otišao ravno u knjižaru.
Jako si joj nalik.
A kakva je bila moja majka?
Nećeš mi reći?
Pao si s neba, Camilo.
Pao si s neba.
Hvala.
To je bila najdraža knjiga tvoje bake.
Neću umrijeti za dva tjedna.
Lijepo je vidjeti kako učiš nešto novo.
- Djede, možemo li? - Naravno.
Hvala.
- Dva churrosa, molim. - Odmah.
Izvoli.
Hvala.
Dođi.
- Ne mogu te tome izložiti. - Ali bio je ljubazan.
- Sjedni. - Dobro.
Tata mi je pričao puno priča.
Reći ću ti što sam vidio u jednom selu na morskoj obali.
To je priča o queer ženi.
Tako zovu žene koje vole žene.
Ali nije voljela samo žene.
Imala je dijete s oženjenim muškarcem. Živjela je s tim djetetom u špilji.
Seljani su mislili da se zato počela normalno ponašati.
Ali nije, takvi se nikad ne promijene.
Nekoliko godina poslije otac je zatekao tu queer ženu sa svojom kćeri.
Za kosu ju je dovukao čak ovamo,
gdje je cijelo selo čekalo.
Očitao joj je lekciju,
a onda su je objesili kraj stabla tako da je cijelo selo vidi.
Njezin jadni sin sam je odrastao u špilji.
Slušaj što ti govorim.
Ti queerevi su bezvrijedni ljudi.
Kao i narkomani, prostitutke, surferi i pjevači.
Ne želim da se družiš s takvima.
Oni će ti reći da se ljudi rađaju iz guzice.
Ovdje gdje živim je vruće. Ima puno komaraca i leptira u cvijeću.
Što nije u redu?
Možeš mi reći.
Djed mi je pričao puno priča.
Jedanput mi je pričao o dječaku koji je sam odrastao u špilji.
Ne znam ništa o tebi.
Od koga si naučio što je dobro i loše?
SEDMO POGLAVLJE
NJEGOV NEUOBIČAJENI ENTUZIJAZAM
MIJENJAO JE SVIJET
Šminku sam našao u sobi tvoje mame.
Stara je, ali bit ćeš lijepa.
Kako voliš kosu?
Spuštenu.
Smijem li?
Zažmiri.
Tako.
Pogledaj gore.
Oprosti.
Samo ti nastavi.
Je li ljubav...
čekanje ili ona sve upropasti?
Ne znam.
Ali volio bih pročitati to što pišeš.
Baš je draga cura, zar ne?
Matilde je trebala pomoć u kući kad si otišao.
Žena je bila jaka kao bik, ali nije dugo izdržala.
Jadnicu je ostavila posve samu.
Matilde je odgojila dovoljno zvijeri...
Nisam zvijer.
Ne. Nisi.
Hej, Crisóstomo.
Istina je da se viđaš sa ženom te tetkice?
Shvaćam zašto ona želi drugog muškarca.
Takav muž ne zadovoljava temeljne potrebe.
Samo bi tetkica pustila ženu da tako tumara naokolo.
Pusti ga. Nikad nikom nije smetao.
Muž tvoje cure
dvoglava je zmija.
Ševi u oba smjera.
Čuvaj se. Mogao bi te uloviti na iznenađenje.
Nešto ti se može uvući u guzicu dok ležiš s njom.
Nikad ništa ne kaže?
Oboje ih prihvaćam.
Nećemo jesti ribu sa želeom?
Hoćemo, ali danas vjerojatno imamo društvo.
Htio sam pozvati Antoninovu majku i curicu.
Ne Antonina.
Ne taj štand.
- Zašto ne? - Ološ je.
- Dva, molim. - Evo.
Ne želim.
- Onda ću ja oba. - Dobro.
Izvolite.
- Evo. - Ne, plaćeno je.
Njegov je djed platio i pobjegao.
Drago mi je što se vama ne žuri.
Hvala.
Nema na čemu.
Idemo.
Tebi je to ološ?
Vidiš sve ove ljude?
Svatko je dijete drukčijih roditelja.
Potječemo od mnogih ljudi.
Svi smo
polubraća i sestre.
Toliko snova prelazi s jednih na druge
da nitko nikad nije zbilja sam.
Tko te tome naučio?
Ti.
Evo.
Ne mogu pojesti oba.
Niste trebali.
Uđite.
- Kako se zoveš? - Mininha.
- Jako si lijepa, znaš? - Hvala.
Matilde, drago mi je što si došla.
Lijepa si, Isaura.
Zahvaljujući vašem sinu. Umjetnik je. On me našminkao.
Znaš šminkati?
Zdravo, mama.
Zdravo.
Ovo je moj sin Camilo.
Isti si otac.
Po svemu sam na njega.
Pa to baš ne znam.
Drago mu je što te vidi.
Kako se zove?
Ti odaberi ime.
Hoćeš li paziti na njega?
Ne, hvala.
Nazdravila bih.
Sjajno je podijeliti ovaj obrok s vama.
- Mogu li danas piti? - Nema šanse.
Krasno miriše.
Kod kuće uvijek kuhaš ovako dobro, Isaura?
Ne znam ovako kuhati.
Camilo je sve pripravio, a Crisóstomo nam je otvorio svoj dom.
- Naš. - Što?
Naš dom.
Hej, Camilo, upisujem Mininhu u školu.
Sjajno.
Već sam joj nabavila knjige.
Reci joj kako je to.
Učiteljica matematike je dobra.
- Sjajno. - A knjige?
Voljela bih to, iako još ne znam čitati.
Rekla sam joj da je učenje važno.
- I upoznavanje novih ljudi. - Da.
Voljela bih da je upoznaš
s nekim mlađim dječacima.
Neka vidi kako su zgodni.
Isaura, udana si za Antonina.
Trebala bi se vratiti kući mužu.
On ti je sad obitelj.
Obitelj se može sastojati od puno različitih stvari, gđo Matilde.
Antonino.
Ne pripadaš ovamo. Idemo.
Sretan sam ovdje, mama.
Dođi. Idemo.
Mininha.
Što god učinila, uvijek će ti se smješkati.
Drago mi je što voliš knjige. I ja pišem knjigu.
- Pročitat ću ti je jednoga dana. - To bi mi bilo drago.
Pazi na mog sina.
Žao mi je.
Osjećali su se kao da beskonačno rastu i više nisu padali.
Više nisu trebali riječi.
Komunicirali su snagom osjećaja.
SIN TISUĆE OČEVA
PREMA KNJIZI SIN TISUĆE OČEVA
VALTERA HUGA MÃEA
ZA HENRIQUEA, IVETE I JAIRA
Prijevod titlova: Ivan Zorić