Tur är bara när förberedelse sammanfaller med en möjlighet.
Du måste slita tills dina idoler blir dina rivaler, okej?
Smärta är bara svaghet som lämnar din kropp.
FÖR ORKANEN
Oj. Älskling, vad gör alla Tallulahs PR-paket här?
Jag städade lite, och sen tänkte jag-
-äntligen sätta upp den här hyllan, men vi har nog inte några bultar hemma.
Du med hammaren får det att bulta i mig.
Det är ett vattenpass. Men när kommer Tallulah och hämtar all den här skiten?
-Det är kaos. -Jag vet.
Hon är i Mar Vista hela helgen med Tessa.
Vem bor på West Side?
När jag flyttade till L.A. bodde jag i Santa Monica. Det är faktiskt rätt fint.
Chillar-kulturen är så irriterande. Alla kan inte vara badvakter.
Jag hatar stranden. Sand är bara grus...
...och vi låtsas att det inte är det.
Men jag gillar pooler.
Vi kanske kan åka till ett ställe med pool i jul?
-Då behöver vi inte ens tvätta fötterna. -Är vi rika nu, eller...?
Kanske, om det går bra idag. Jag vill inte jinxa det, men...
-Du... -Kan du öppna dörren?
-Du hinner väl till middagen ikväll? -Ja.
Jag tänkte laga kyckling och potatis, hålla det enkelt.
-Perfekt. Okej, tack. -Vi ses senare.
-Är det här bra? -Ja, det ser fantastiskt ut.
Jag försöker gruppera dem.
Det är perfekt. Det ser väldigt franskt ut.
Det är galet att Antoine kommer hit.
Eller hur. Till vårt dumma skitkontor? Det här stället är en jävla soptipp.
Jag svettas redan. Jag har fan på mig herrdeodorant.
Jag är så nervös. Jag har pluggat så mycket franska på Duolingo-
-att jag har sexdrömmar om ugglan. Jag vaknar med fjädrar i munnen.
Såg du klientfotona Alyssa satte upp? Det är som ett altare för Camilia TK.
Varför använde hon Tallulahs jävla Ritz-foto?
Om det är det enda fotot Antoine ser blir hon aldrig inbjuden till Formé-middagen.
-Toppen. Små grupperingar. -Ni två är tvillingar!
Gulligt.
Herregud, han är här.
Du, snygging, hämta honom. Gå och släpp in honom.
Okej. Kom ihåg: stora leenden.
Värme, artighet, värdighet. Okej, på era platser, allihop!
Har jag nåt? Har du? Nej, allt är bra.
Coucou!
-Coucou! -Alyssa.
Alyssa, Geoffrey. Geoffrey, Alyssa.
Wow, ser man på. Det är så gulligt.
-Ditt eget lilla imperium. -Eller hur? Alyssa har blivit vuxen.
Alla pratar om Formé-middagen.
När jag lämnade Harper's Bazaar undrade folk vad jag skulle göra.
"Han är så obehaglig."
Så jag sa: "Jag ordnar en middag med några av mina vackra vänner."
Och varje år blev det lite större, ännu större, och nu verkar folk bry sig.
Ja, folk verkar nog bry sig nu.
Hur går det?
Jag bokar fortfarande uppdrag, parar ihop talanger med designers.
Vet du vem som vore perfekt för middagen? Camilla TK.
Jaså, det stora ansiktet.
-Geoffrey, känner du igen henne? -Nej.
Vänta, tjejen med kexet. Varför känner jag igen henne?
Hon älskar kexet. Hon älskar verkligen kexet.
-Camilia älskar kexet. -Så rött.
-Borde jag? -Ja, gå.
Det är väsktjuven. Du visade mig hennes video, Geoffrey. Vad heter hon?
Det är Tallulah Stiel.
-Jag är Maia Simsbury, hennes manager. -Du är som en mini-Alyssa!
Ni är som ryska dockor.
Om jag tar bort ditt huvud, finns det en mindre version av dig inuti?
Maia är min skyddsling.
Jag vill bara säga att Tallulah är besatt av Formé-middagen. Det är jag också.
Jag glömmer aldrig när jag gick i åttan-
-och Cara Delevingne fotograferades på mattan före middagen-
-med sina ögonbryn, och så gjorde hon enorma ögonbryn trendiga igen.
Jag tänkte: "Tack och lov. Ta mustascher härnäst."
Jag minns att jag sa till Cara: "En titt på dig, så slutar folk plocka för alltid."
Och du hade så rätt.
Jag tror också att jag sa: "Stjäl från de bästa."
Som Balenciaga, va?
Geoffrey, boka ett möte med Maia Simsbury och väsktjuven idag.
Snyggt, tjejen. - Antoine, vill du prata lite på mitt kontor?
Jag berättar gärna om resten av våra klienter.
-Självklart. -Den här vägen.
Har ni vatten med gurka eller...?
Det är Tallulah. Jag kan inte svara just nu, bitch. Sms:a mig bara.
Bitch, svara i din jävla telefon. Våra liv kommer att förändras totalt!
Sen säger pappa att det inte är hundens rövhål-
-utan kissimurran.
Vi måste ta en selfie, för min pappa kommer att dö.
-Hur mår din pappa, förresten? -Bra.
Han och min mamma är i London just nu på en stor årsdagsresa.
Han är beroende av Coolsculpting. Tack.
Säg till honom att dr Ghasiri älskade den signerade affischen av "Noah's Arkansas".
-Ch-Ch-Charlie! Ch-Ch-Charlie! -Sluta.
-Charlie Cohen! -Håll käften.
-Mår du bra? -Sluta. Viska istället.
-Du har inget att skämmas för. -Jag skäms inte.
En hårtransplantation är underhåll. Skäms du för att borsta tänderna?
Ja, därför gör jag det ensam i mitt badrum-
-inte i ett rum fullt av Netflix vice vd:ar.
Jag vet att du har känt dig nere.
Det är därför man ibland måste ta hår från baksidan-
-och sätta det framtill. Jag säger ju det!
Jag har en överraskning som kommer att muntra upp dig. Kolla dina sms.
Bitch...
"Mimi Rush smakar asfalt på scen"?
Nej, hon ramlade ner. Jag kunde inte kolla för jag får empati-smärta-
-så säg till när du spelar.
Jag tycker att det är omoraliskt att köra bil.
Tack till födelsedagsbarnet för att han gav mig en chaufför...
-Jag klarar det inte. -Herregud.
Det gör så ont att le just nu, men jag kan inte sluta.
-Tack. Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Vill du ha en huvtröja och solglasögon? De är gratis.
Ser du? Jag bara vinner och vinner.
-Hej! -Hej! Välkommen hem!
-Jag har saknat dig. -Maia, Maia, Maia.
Hej! Äntligen!
Hur var er helgresa?
-Så bra. -Det var ingen helgresa.
Vi var bara hemma hos mig i Mar Vista, vilket är L.A.
Tekniskt sett, självklart.
Så... Möte med Antoine!
Så sjukt, eller hur?
Om han gillar dig, vilket han kommer att göra, kan du tänka dig? Du, jag, New York.
En jävla parisisk stylist väljer ut dina kläder. Det är så coolt.
Jag vet inte, Maia. Jag är jättetrött efter den här helgen.
Är du trött efter semestern?
Det var inte bara semester, liksom.
Det var mycket bilkörning, och jag vet bara inte om jag orkar just nu.
-Är du knäpp? -Vad?
Du kommer aldrig att få en sån möjlighet igen.
Jo... Jag tycker bara att vi måste vara smarta inför mitt nästa steg, för...
Du vet.
Ritz var en flopp. Det var pinsamt.
-Ursäkta? Ritz var ingen flopp, okej? -Jo, det var det.
Förlåt att jag tjänade 100 000 dollar åt dig.
Vi har pratat om nästa steg-
-och tycker att det är en bra idé att sakta ner och andas lite.
-Vi? -Jag sa bara till Tully...
...att i mitt yrke måste man sakta in innan man tar ett stort steg.
Om nåt inte uppfyller kraven får man mögel i väggarna-
-och då är det kört, du vet? Man ska inte stressa.
Mät två gånger, såga en gång.
-Lämna inget åt slumpen. -Vi får inte lämna nåt åt slumpen.
Jag lämnar för fan ingenting åt slumpen.
Herregud.
Gud! Jag kan inte röra foten!
Jag är för fan förlamad!
-Ska jag dra ut den? -Slappna av. Du är inte förlamad.
-Kniven sitter fast i golvet. -Dra inte ut den, då.
Jag såg det här hända i ett kök en gång.
-Då är det inte så illa. -Det är definitivt så illa.
-Jag ringer en ambulans. Det ordnar sig. -Vi väntar inte på nån jävla ambulans!
Tallulah, du måste skaffa kläder till mötet.
-Du borde inte göra det där. -Nej!
Jag startar bilen.
-Hallå? -Hej. Jag har ett nytt huvud.
-Maia knivhögg sig själv. -Usch. Varför?
-Högg du dig själv? I hjärtat? -Nej, i foten.
Jaha. Jag är också skadad, bara så du vet.
-Jag behöver nya kläder till mötet, tack. -Jag borde ha nåt i studion.
Du har samma storlek som en kortväxt jag klädde till "Glass Onion"-premiären.
-Jag litar på dig. -Vänta, vilket sjukhus ska ni till?
-UCLA. -Tessa säger att UCLA är bäst.
Good Samaritan. Det ligger bredvid mötet med Antoine. Vi åker dit.
Mötet spelar ingen roll just nu. Vi åker till UCLA, hon måste fixa foten.
Charlie, vi åker till Good Samaritan. Ta med kläderna dit.
-Maia... -Vi ska till Good Samaritan!
-Herregud. -Andas. Vi är nästan framme.
Förhoppningsvis kan vi gå direkt till fotavdelningen.
Det går säkert jättefort.
Tack för skjutsen, Tessa.
Det var galet.
Tack för skjutsen. Det var så snällt av dig.
-Dina vänner är mina. -Jag kommer att sakna dig.
-Sms:ar du mig? -Det var så kul i helgen.
Jag tänkte också att jag kan skaffa en surfbräda.
-Så när jag är hos dig... -Du kan ställa den på uteplatsen.
-Och jag kan börja öva... -Tallulah! Tallulah!
Herregud. Vad gör jag? Jag måste gå.
-Vi gör det här snabbt, och sen kanske... -Vi ska inte prata om mötet nu.
Jag säger bara att vi kan fräscha upp oss.
-Vi kanske borde säga att vi har ett möte. -Hej.
-Herregud. -Förlåt, hur gick det?
Vad har du råkat ut för?
Förlåt. Jag råkade ut för en olycka för att hon var sen...
-Maia! -Vad?
Det var inte därför du råkade ut för olyckan.
Och jag var inte sen. Jag kom bokstavligen när du bad mig.
Du kom från West Side.
-Annars hade det inte tagit en timme. -Vad spelar det för roll?
Jag tappade en kniv på foten. Jag öppnade hennes paket.
Det hade inte funnits paket om du inte tvingat mig göra en reklam för gaykex.
Ritz är en amerikansk klassiker.
Det är ett ledande märke. Alla säger det.
Vi har lite bråttom. Vet du hur lång väntan är på fotgrejer?
Några timmar. Vi har fullt upp med en bussolycka.
Vänta nånstans, så ropar vi upp dig. Just nu prioriterar vi folk på bussen.
Herregud. Dog nån?
Nej, men många brutna ben och rädda människor.
-Vad fan? -"Rädda människor"?
-Jag är rädd varje dag! -Lugna ner er.
Herre...!
-Hej, Charlie. -Mimi.
Du ser ut...att må bra.
Vad gör du här?
Jag ville hämta min antika franska skolios-korsett.
Jag hinner inte nu.
Jag måste hämta kläder åt min vän som knivhögg sig själv.
Du är en hemsk person, Charlie.
Men du finns alltid där för dina tjejer.
Det betyder mycket för mig.
Jag ska vara ärlig. Jag är inte här för nån dum korsett.
Jag är inte ens här som Mimi Rush.
Jag är här som Mimi.
Du kanske har sett att jag föll till marken nyligen.
För att jag hade på mig...
Ett asymmetriskt släp. Jag såg det, vi såg det allihop.
Vad fan klädde din stylist dig så för?
Han vill att jag ska ha en sjöjungfru-image.
Sjöjungfru? Men hela din grej är utomjording.
Din karaktär är en utomjording från en planet utan kön-
-och hon lärde sig jordens kultur från VH1 som sändes i himlen.
Och vår planets sol gör henne mer glamorös ju längre hon bor här!
-Det är enkelt. Vem kan sabba det? -Han.
Hur som helst har han fått sparken, uppenbarligen.
Nästan har det. Det finns ingen jag kan lita på.
Mimi... Jag är så ledsen att det hände dig.
Jag tror att nån skickade den till mig.
-Vem? -Jag tror att det var ett fan eller nåt.
Gjorde du den?
Ja.
Den är svinbra.
Vad skulle du säga om Mimi Rush anlitade dig för att du är gay och jude?
Jag skulle överväga det.
Jag har övervägt det.
Ja, för fan.
Okej. Åt helvete med det här. Vi borde låtsas att vi var på bussen.
-Vi kunde ha varit det, eller hur? -Ja, det är helt sant.
Alltså, vi är pendlare, eller hur?
Vänta. Här.
Okej...
Det är ingen stadsbuss, utan en buss full av ortodoxa barn.
-Nu ger vi oss. -Nej. Alla tror att jag är jude.
Du vet såna som kommer fram till en på gatan-
-och frågar: "Ursäkta, är du jude?" Det händer alltid mig. Vi låtsas bara.
Nej, Maia! Det här kanske inte är det värsta som kunde ha hänt.
Kniven, bussolyckan... Universum säger åt dig att chilla lite.
Det är okej att missa ett möte.
Det är inte vilket möte som helst, det är Formé.
Minns du när Addison bara gjorde fåniga små Tiktok-videor-
-eller när Emma Chamberlain vloggade? Den här middagen skapade dem.
-Kan en middag åstadkomma det? -Till hundra procent.
Om man har en tillräckligt sjuk look förändrar det hur folk ser på en.
Och då säger de inte bara: "Hon är rolig på Tiktok."
Utan: "Vi ger henne en miljon dollar och ett samarbete med Reformation."
Det är inte som Ritz, okej?
Okej, så du erkänner att Ritz var en flopp.
Nej, det sa jag inte. Ritz var ingen flopp.
Det var mindre förnämt än andra mer förnäma samarbeten.
Även känt som en flopp.
Varför kan du inte bara erkänna att du gjorde ett misstag?
Folk gör misstag hela tiden.
Jag är ledsen om sättet du uppfattades på-
-gjorde att du blev illa till mods av uppdraget jag fixade åt dig-
-trots att du fick 100 000 för det.
Nej.
Visst, det var en jävla flopp. Enorm flopp. Totalt fiasko. Det sög.
Det var dåligt för gaypersoner, dåligt för kex.
Det var en katastrof, okej? Jag är ledsen.
Men det här är annorlunda. Antoine har makten att förändra ditt liv.
Både mitt och ditt liv.
Hitta Charlie och Alani och ta hit dem med mina kläder.
Gå och var judisk.
Det ska jag.
-Outfiten hjälper. -Tack.
Hejsan. Hej. Shalom.
Jag var en av lärarna på bussen.
Vi har en av lärarna!
Hej, kul att se er igen.
Jag beklagar olyckan.
-Det måste ha varit hemskt. -Tack.
Jag var bara orolig för mina elever.
Herregud! Det där gör jävligt ont.
Du hade tur. Du missade en artär.
Vi väntar en halvtimme så att lokalbedövningen hinner verka.
Nej, vi syr nu. Jag klarar det, jag lovar. Jag är redo.
Jag måste ta det här.
-Hej, Alyssa! -Hej, raring!
Tallulah och jag är på väg. Vi är så nära och vi är jättetaggade.
Jag är så ledsen. Jag fick precis veta-
-att Antoine måste åka tillbaka till Paris tidigt imorgon, så han ställer in mötet.
Vänta, va? Kan jag ringa honom?
Nej, det funkar inte så. Men vi bokar in nåt till nästa år.
-Det är ett pågående samtal. Mer snart! -Nästa år?
Herregud! Herrejävlar!
Alla jävla korridorer ser likadana ut.
Det är farligt att göra sjukhus så här förvirrande!
Det är därför jag bara träffar läkare på hotellrum. Mycket säkrare.
Vänta, hör ni det där?
-Herregud! Fy fan! -Maia.
Herregud.
Fan också.
"Min Shayla."
-Gumman, min blodiga ängel. -Hur är det?
Förlåt att det tog sån tid. Vi gick vilse, men vi följde dina "herregud".
Herregud.
-Charlie, ditt huvud. -Gillar du det?
Jag ser ut som en serbisk elektriker. Jag är jättenöjd med resultatet.
-Här är klänningen. -Tack, men jag behöver den inte längre.
-Va? -Alyssa ringde.
Antoines flygtid ändrades och han ställde in mötet.
-Vad fan? Skämtar du nu? -Nej.
Vad ska vi göra?
Jag vet inte.
-Vad menar du? -Jag vet inte.
Vet du inte?
Jag har precis genomgått öppen tåkirurgi.
Och jag är inte på tårna just nu.
Det är därför jag vankar av och an när jag tänker.
Vänta, jag ska ställa mig upp.
-Är du säker? -Jag måste vanka för att tänka.
-Vanka med elegans. -Okej.
Släpp taget.
Hörni, tänk om vi, typ, hackar hans Google-kalender och gissar lösenordet?
Hur lång är hans pappa?
Om du vill komma åt hans kalender måste du gå till hans assistent.
Mimis assistent vet när hon måste skita innan Mimi gör det.
Herregud. Courtney.
Hon visade sig faktiskt vara en oväntad succé.
-Court? -Hej!
Jag har en fråga. Du verkade komma bra överens med Geoffrey.
-Ja. -Jag vill be om en tjänst.
Jag behöver lite information.
Hon fixar det. Nu går vi.
Vänta, ms Simsbury.
Du kan absolut inte gå på den skadan.
Vänta lite. - Sir, jag har väntat färdigt.
Jag säger bara att du inte ska lägga tryck på skadan-
-för då kan du få en infektion.
Du riskerar att förlora tån. Jag skulle inte kunna sätta tillbaka den. Förstår du?
Ja.
Men jag måste få Tallulah till New York.
Jag skiter i tån.
Känn av stämningen, vännen. Ingen bryr sig om tår.
-Hej då. -Lycka till.
Där är Antoine.
-Det där är Alyssa. -Herregud. Hon ljög för oss.
-Hon snodde vårt jävla möte. -Jävla bitch!
Vi går fram till dem.
Alyssa? Herregud! Och Antoine!
-Fantastiskt! Så kul. -Det är din lilla ryska docka.
Vad gör ni? Vad pratar ni om?
Alyssa pratar bara om Camilia, Camilia, Camilia.
Hej, Tallulah.
Antoine, det här är min klient, Tallulah Stiel.
Väsktjuven i egen hög person!
Så synd att du var tvungen att ställa in mötet.
Det här måste vara ödet!
Jag tror att det bara blev fel med schemaläggningen.
-Vi är här nu. Vi kan sitta med er. -Gärna.
Alyssa, gör plats. - Snälla, dra fram en stol.
-Hej. -Hej!
Tyvärr har bordet inte plats för fyra.
Vad märkligt. Det verkar ha plats för fyra nu.
Tack.
Amerikaner älskar regler.
"Bara två personer vid det bordet." "Man får inte röka på museer."
"Om din sekreterare klär sig fint får du inte pussa henne på munnen."
Gud, det är så illa.
Mode brukade handla om att bryta mot regler.
Jag håller helt med.
Jag tappade faktiskt en köttkniv på foten idag.
Läkaren sa att jag skulle förlora en tå om jag kom hit.
Men jag bryr mig inte.
Så starkt kände jag att du måste träffa Tallulah.
-Maia... -Det är sant.
Han försökte ge henne piller, men hon vägrade ta några.
Det gör så ont.
Förlåt, jag har bara ätit ett Ritz-kex idag-
-och jag känner verkligen av martinin.
Maia, jag tycker att du ska gå.
Va? Nej. Din lilla ryska docka är galen och jag älskar den.
Äntligen, amerikaner som inte är tråkiga.
Maia, Tallulah, ni måste komma på middagen.
-Kommer ni att vara i New York? -Ja.
Vi kommer att ha kul, köra hårt. Vi kan klä Tallulah.
Absolut. Fantastiskt! Vi kommer.
Super. Okej, nu måste jag gå.
Jag måste hem till Kristen Stewart och äta hemlagad sushi.
Vill du följa med, Tallulah? Vi kan prata om designers.
Det låter fantastiskt.
Camilia TK, då?
Nästa år. Det är ett pågående samtal. Vi pratar mer. Coucou!
-Värt att förlora tån för? -Såklart. Använder den inte ens.
Du är väl inte gravid? För hon lär tvinga dig att äta sushi.
Maia, det där var helt oacceptabelt.
-Jag betalar din lön, inte Tallulah. -Okej, men...
Tallulah är den rätta för middagen. Antoine sa precis det.
Han är en fransk alkoholist. Han gillar den han har lurats att gilla.
Det är Camilia TK:s tur.
Jag hade en plan och du trampade på den med din blodiga fot.
Jag tog initiativ. Du ljög och sa att han ställde in vårt möte.
Det här är inte flickscouterna.
Jag har inget ansvar att berätta för mina anställda vad jag tänker.
Jag satte företaget först-
-vilket är vad du måste göra om du vill fortsätta jobba här.
Kan du göra det?
Nej.
Nej, jag kommer alltid att göra det som är rätt för min klient.
Då måste jag avskeda dig.
Visst.
Fint.
Du är så otålig och otacksam.
Du är så angelägen om att få mer att du inte inser vad du redan har.
Men ha så kul med din lilla vän.
Ja, det ska jag.
Herregud... Dyl?
Jag har haft en galen dag...
Men gud, Dylan, hyllan ser så bra ut.
Pappa hjälpte mig att sätta upp den.
Herregud. Fan också. Jag glömde helt bort dina föräldrar.
Det är lugnt. Jag ljög och sa att det blev kris, så det är okej.
Det blev det. Jag tappade en kniv på foten och åkte till akuten.
-Hur mår du? Varför ringde du inte? -Jag var med Charlie, Alani och Tallulah.
Jaså.
-Vad? -Visst.
Coolt, Maia. Det är helt jävla galet.
Åkte du till sjukhuset och ringde alla utom mig?
Jag hade inte min mobil hela tiden. Det var en lång väntan på akuten.
Sen fick jag låtsas vara jude, vilket inte var så svårt.
Sen fick vi skynda oss för att hinna ta ett glas...
-Vad fan gjorde du det för? -Det var en jobbgrej.
Sen fick jag sparken, vilket var galet.
Men liksom... Jag vet inte. Det känns som om det är meningen?
Jag väntade mig ett sms från dig-
-med en ursäkt för varför du ställde in middagen, men...
Jag fattar inte att du inte ens tänkte på mig.
Förlåt. Det var så hektiskt och...
Men vi blev inbjudna till Formé-middagen.
Jag hatar att jag vet vad det är.
Jag orkar inte. Jag orkar inte.
Inser du att du har blivit en annan person sen Tallulah kom hit?
Handlar det om Tallulah? Hon är min bästa vän.
Nej, det handlar inte om Tallulah. Det handlar om allt.
Grejen häromkvällen, den jävla spelkvällen?
Du var överdriven och helt jävla gränslös.
Jag trodde att vi hade kul efteråt.
Du knullade mig inte ens. Det vet du väl? Du var nån annanstans i tankarna.
Vad pratar du om?
När gjorde vi senast nåt som jag ville göra?
När tog vi senast sovmorgon på en lördag och du inte stack iväg till dina vänner?
Jag har saker att göra på morgnarna.
Jag bryr mig om allt som händer i din värld.
Inte för att du bad mig, utan för att jag bryr mig.
Eftersom jag är intresserad för att jag älskar dig.
Och jag älskar dig. Jag bryr mig så mycket om dig.
Nämn en person jag jobbar med som inte är Clare.
Bert?
Bert...
-Vänta. Sluta. Sluta! -Maia...
Förlåt att jag inte memorerar dina kollegors namn.
Jag försöker bygga en framtid för oss båda.
Jag känner att jag får bara en chans, och om jag inte tar den-
-kommer jag att missa den.
Jag måste satsa allt, och jag kan bara göra det-
-för att du är så himla bra på att hålla ställningarna hemma.
Jag vill bara ha ett storslaget liv. Jag trodde att du älskade det med mig.
Jag vet inte.
Jag vet inte längre, Maia. Det är bara...
Det känns som att ju större ditt liv blir, desto mindre blir jag.
Jag vill att du åker till New York. Ha det så kul där.
Jag behöver bara lite avstånd.
-Vill du ha avstånd från mig? -Jag bara...
Jag tycker att vi behöver en paus.
Vi kan prata när du kommer tillbaka från din stora middag, men...
Jag behöver lite utrymme. Jag ska bo hos Berthume, okej?
Hos Berthume?
Det var det jag sa!
Text: Sofie Wetterin
Översättning: Sofie Wetterin