Mīļais, mums vajadzētu nopirkt šaujamieroci.
Šaujamieroci?
Jā. Lai tas būtu mājās.
-Lai tu varētu mani pasargāt. -Interesanti. Skaidrs.
Tu jau turētu lodes šaujamierocī?
Skaidrs, ka šaujamierocī būtu lodes.
Tu šauj grīdā, tas viņus nobiedē, un viņi aizbēg.
Tev neviens nav jānošauj.
Jā. Es īsti neesmu šaujamieroču cienītājs.
Labi, varam nopirkt "Byrna".
Kas ir "Byrna"?
Tātad tā nav letāla pistole,
kas šauj piparu aerosola šāviņus, bet forši ir tas,
ka tai vajag apsarga licenci.
Tev ir jāpiedalās
-bezmaksas "Zoom" apmācībā. -Tas ir forši.
Pagaidi. Tā ir ļoti forša. Es tev parādīšu.
Labi.
Kur ir mans telefons? Velns.
Tas ir lielisks piemērs, kāpēc mums nevajadzētu pistoli.
-Kāpēc? -Ja tā būtu pistole,
tā man atšautu krānu vai ko tādu.
Es to neturu kā pistoli. Ja šī būtu pistole, es nevicinātu...
Skaidrs. Es tā ļoti ceru.
-Tagad tā ir pistole. -Tagad?
-Tagad tā ir pistole. -Velns.
Pamēģini to atņemt.
Pamēģini atņemt pistoli. Pamēģini atņemt.
Ak Dievs!
-Kas, ellē? -Velns. Piedodiet.
-Piedodiet! -Mana vaina.
-Mana puiša vaina. -Jā.
Vai varu nokāpt lejā un to paņemt?
-Paga. Kas viņam rokā? -Šķiet, viņš...
Velns. Velns. Aiziet, aiziet, bēdz.
-Ak Dievs! Ak Dievs! Velns! -Tu uzprasījies!
Domā, mēs vēl varam atgūt telefonu?
Par telefonu tagad neuztraucies.
Man arī tā ir neraža.
Jā.
Jā, "Kia" Talulai ir ļoti nostalģisks auto.
Pirmais auto, ar ko viņa brauca.
Es meloju. Viņa neprot braukt.
Jā, varbūt uztaisām grupas publikāciju? Par 35 000?
Nē, zinu, tas ir slikts darījums. Talulai.
Jā. Skot, tu mūs čakarē. Tā ir. Tas nekas.
Bet nesaki, ka tu mūs nečakarē, kad to acīmredzami dari.
30 000.
Es teiktu, tu to vari par 20 000. 20 ir labi. Greisons to izdarīja par 20.
Nē, 30 000, un tas ir mans pēdējais piedāvājums.
Kolosāli.
-Kolosāli. Labs ir. -Ak Dievs.
Lai jautra bēbīša gaidīšanas ballīte.
-Ak Dievs! -Ak Dievs!
Skat, kā viņa laiž!
-Jā, meitenīt! -Man ir atkarība no darījumiem!
-Nobliez darījumus, kuce! Jā! -Jā! Jā!
Un, kad otro reizi noskatījos Hannas Montanas filmu,
kur viņa noņem parūku un saka: "Es to vairs nespēju..."
-Kāpēc tu smejies? -Piedod.
Nē, pabeidz stāstu.
"Es to vairs nespēju. Nespēju būt Hanna, ja..."
Mani pārņem tirpas, kad par to runāju.
-Man tas ir daudz. -Es redzu.
-Man tas bija svarīgi. -Jā.
MAJA
Viņa ir apsēsta ar tevi.
Tu esi apsēsta ar mani.
Sveika, karaliene! Es tev zvanīju, bet tu necēli,
tāpēc nododu tev ziņu,
"Kia" grib tev maksāt 30 000 par publikāciju.
-Kolosāli. -Ak mans...
Man šķiet, saēdos šķiedrvielas,
un tagad manī ir tik cieta kaka. Esmu tā uzpūtusies.
-Bet 30 000! Atzvani man. -Sveika. Gatavoju kafiju.
30 000?
Par dienas darbu? Tas ir normāli?
Agrāk tā bija, bet tā ir kovida nauda.
-Tas ir auto uzņēmums. -Jā?
Vai tu proti braukt?
Esmu braukusi, bet es neprotu braukt.
Ko, ellē, tas nozīmē?
Ko?
Tu esi braukusi, bet neproti braukt?
Jā, es iemācīšos.
-Sveikas. Labrīt. -Sveika.
-Labrīt. -Labrīt.
Sveika.
Labrīt, Geret.
-Labrīt. Sveika. -Sveiks.
-Iemācīsi man šodien braukt? -Jā! Tu joko?
Losandželosā braucu visu mūžu.
Tā ir viena prasme, ko esmu apguvusi pilnībā.
Geret. Paliksi uz kafiju?
Nē. Būs jau labi. Paldies. Es laikam jau iešu.
-Labi. -Bet atraksti man.
Jā. Uz redzi.
Ko? Tas nekas nav.
Mēs esam ļoti nepiespiesti, vienkārši izklaidējamies.
Neņemiet viņu galvā.
-Atvainojiet. -Ak Dievs! Sveiks!
Aizmirsu divriteņa atslēgu. Jā.
Muļķīgi.
-Uz redzi. -Atā!
Atā.
Jā, viņš ir tik atbildīgs.
-Tik garšīgi! -Es zinu.
Liels paldies.
Ak Dievs. Protams. Tu esi koncentrējusies.
Iespaidīgi.
Liels paldies. Tavi vārdi daudz nozīmē.
Tava darba ētika atgādina mani tavā vecumā.
Tas nemaz nebija tik sen.
Labi. Aizraujoši jaunumi, tikai starp mums runājot,
"Forbes" gatavo rakstu par "Alyssa 180".
Mēneša beigās viņi atsūtīs fotogrāfu.
Tas ir kolosāli. Tik forši!
Vai tur būs tavas fotogrāfijas,
vai arī tu un viss birojs, vai...
Kikerigū! Sveika, Maja.
"Sugarfish". Forši.
Alisa, vai saņēmi manu atvaļinājuma pieteikumu?
-Es taisos rezervēt. -Atgādini, kas tas bija.
Brauciens ar divriteņiem gar piekrasti, kurā nogaršošu visu veidu ābolus.
-Jautri! -Pat nemanīsim, ka esi prom.
Labi, atā. Mīlu tevi.
Es tevi vairāk.
Ak Dievs. Nabaga Korta.
Jēziņ. Es ļoti ceru, viņa kādu atradīs.
Mums ir tā paveicies.
-Mums ir tik kolosāli partneri. -Jā.
Zini, kas ir traki? Nekad neesmu satikusi Džeremiju.
-Ko? Tas ir traki. -Jā.
-Viņš par tevi zina visu. -Tiešām?
Viņš ir mans partneris un tuvākais kolēģis.
Es viņam stāstu visu.
Droši vien tik jauki, ka visu laiku var runāt par darbu.
Viņš ir mūzikas producents. Es vienmēr prasu viņam padomu.
Ja vien nav laiks mūzikai.
Ar Dilanu ir tāpat. Viņš sacer mūziku.
Kad viņš domā par dziesmu, viņš ir pats savā pasaulē.
Es saku: "Ei! Man ir problēmiņa."
Pagaidi. Dilans sacer dziesmas?
Paskat tik. Es to nezināju. Mums abiem ir superpāris.
Jā. Dilanam tas vairāk ir daļa no mācību procesa.
Man radās izcila doma. Mums vajag dubultrandiņu.
Nezinu, kāpēc mums ar Džeremiju draugos nav pāru.
-Tik dīvaini. -Ļoti dīvaini.
-Kā būtu ar rītvakaru? -Mēs piedalāmies.
Labi, pie mums.
Nāciet izsalkuši. Džeremijam patīk gatavot.
-Ko mums atnest? -Jebko. Mēs esam brīvi.
Labi, paķeršu ziedus un...
Nekādu ziedu. Neesam ziedu māja.
-Ziedus ne. -Skaidrs.
Cilvēki te ik pēc pusgada iekļūst avārijā.
Kad tas notiek, nepārdzīvo.
Es negribu iekļūt avārijā, Alani.
Nē, tas ir labi. Tas nozīmē, pusgadu esi drošībā.
Tas ir kā, ja tavai auklītei iesper zibens
-vai pieauguši dvīņi. -Neko nesaprotu.
Šeit pa kreisi. Kad būs sarkans, tev jāgriež.
Tagad? Velns.
Piedod! Esmu iesācēja!
Piedod!
Stulbais kretīns.
-Tas ir Gerets? -Nē, man viņš nemaz neinteresē.
Tas nav tiesa. Tev viņš patīk, mēs to zinām.
Viņš noteikti ir ņemams.
Labi, viņš ir ņemams tagad,
bet tev vajag panākt, lai viņš ir apsēsts ar tevi.
Tev taisnība.
Man jāizmanto savs spēks un tūlīt pat jāraksta viņam,
-un jāpasaka, cik ļoti viņš man patīk. -Nē! Alani, esi jukusi? Nē.
-Kas tad man jādara? -Esi nejauka un ievilini viņu.
Lula, mēs abas zinām, ka nespēju būt nejauka.
Labi. Izņem savu telefonu un...
Vispār parādi man. Ļauj man.
-Zvēru pie Dieva! Brauc! -Ļauj man.
Labi!
Negribu griezt pa kreisi. Gribu griezt pa labi.
Vairs negribu griezt pa kreisi!
Būs vieglāk, ja es to izdarīšu. Samainīsimies.
Velns! No Vestvudas arhīviem!
Tu joko? Es aizrīšos!
Šī kuce ir nereāla!
Tas būs episki!
Skaidrs, valodas barjera.
-Jā, jums taču patīk, ne? -Jā! Ei, Lūkas! Tas ir feini.
Vecīt, es to dievinu.
Paldies. Paldies.
Nu, ko teiksi?
Tu, es, puiši?
Lasvegasa.
Saprotu, tu noteikti runā par to ar citiem, bet es...
Lūkas, es tevis dēļ nogalinātu.
Jā, mums jāapsver daudzi varianti.
-Trakais! -Ko?
Tev vajadzēja redzēt savu seju!
Kāda man bija seja?
Tas esi tu! Jau kādas 20 minūtes!
-Beidz! -Tu brauksi uz Lasvegasu!
Tu esi nejauks. Viņš ir nejauks. Paldies. Jūs mani izāzējāt.
Tu būsi starā. Mums ir veseli divi "Luxor" stāvi.
Vecīt, tur ir datorspēļu zāle.
Visas istabas savstarpēji savienotas.
Kad jāsazinās ar atbildības partneri,
-atliek tikai pieklauvēt pie durvīm. -Jā. Jā.
Kas ir atbildības...
-Atbildības partneris. -Jā. Kas tas ir?
Palīdzam viens otram noturēties uz ceļa garīgi un ētiski.
-Ētiski. -Pret jebkādiem grēkiem.
-Bet lielākoties - pornogrāfijas atkarību. -Pornogrāfijas atkarību.
Šobrīd esam vienojušies,
pat ja iedomājamies apmeklēt kādu no tām sliktajām vietnēm,
mēs apraugām viens otru.
Un jūs pārsūtāt viens otram vietnes vai...
Jūs tikai sakāt: "Es iedomājos..." Es tikai cenšos... Jā.
-Viss kārtībā, brāl. Viss labi. -Viņš iedomājās.
-Mēs mīlam tevi, vecīt. -Velns.
Saglabā ticību.
Tev telefonā ir kailfoto?
Jā. Tie ir albumā "Mana ķermeņa kailfoto. Privāti."
Ak Dievs, Alani.
Šis ir nereāls foto.
Kā tu vispār ieguvi tādu apgaismojumu?
Tas ir traki.
Tas nav pateicoties man. Tas bija mana tēta operators.
Ak Dievs.
Karls patiesībā bija jauks.
Nav forši tas, kas ar viņu notika. Visi pārspīlēja.
Labi. Nosūtīšu šo foto Geretam.
Labi.
Un es uzrakstīšu: "Ui, atvaino. Nepareizais adresāts."
Skaidrs.
"Vai vēlāk varu atnākt ciemos?"
-Tu nopietni? -Tik viegli.
Tu melo. Saki: "Jā, esmu ar mieru, mazais. Piebrauc ap sešiem..."
Ak Dievs. Alani, tu nesaproti.
Nē. "Piedod. Aizņemta."
Jā, bet, Lula, es neesmu aizņemta.
Esmu brīva.
Atvaino, kas šeit rakstīts?
"Uz vīnu rīt manā pagalmā?"
-Bum, kuce! Otrā fāze! Labi? -Labi.
Sveika, mīļā. Tu mani satrauc.
Piedod, man vajag sakrāt soļus, tā ka...
Vienkārši tu daudz staigā pa dzīvokli. Paldies.
Kas tas?
Šis ir mans parūku maiss.
-Neesi redzējis manu parūku maisu? -Nē.
Man šovakar ir parūku ballīte. Jūs varat nākt.
Dilan, nē. Parūku ballīte tevi nogalinātu.
Mums jābūt svaigiem un gataviem rītvakaram.
Mums šovakar jāpaliek mājās, jo rītvakar mums ir vakariņas.
-Mīļais? Nejoko, labi? -Es nejokoju.
Alisa beidzot mani uztver nopietni.
Ja tu iepatiksies Džeremijam, mēs būsim pāru draugi.
Drīz vien iesim kopīgās vakariņās.
Mēs ar Alisu sūtām viena otrai "TikTok" video.
Viņa smejas. Brauksim pāru ceļojumos.
Tad, bum, abas būsim līdzās sasodītajā žurnālā "Forbes".
-Labi, draugi. -Lieliski.
-Tā ir īstā. -Mīļā, nopietni?
Par mani neraizējies. Tēvi skolā mani mīl.
Tikai paprasu: "Klau, redzēji jauno "Rīčera" sezonu?"
Un tad viņi tikai runā, un tas ir lieliski.
Labi, bet, Dil, Džeremijs nav kā tēvi tavā skolā. Ar mīlestību.
Viņš ir svarīgs mūzikas producents. Tev ar viņu par to jārunā.
Es pateicu Alisai, ka tu arī saceri dziesmas.
-Maja, nē, nē. Lūdzu, es... -Tā ir.
Es sacerēju vienu dziesmu Atvelas kundzes 2. klasei.
Draza, draza, pacel drazu
-Draza, draza, pacel drazu -Draza, draza
Jā, kolosāli. Tas ir hits.
Un tas nostrādāja. Viņi savāc savas drazas. Uzsver to.
Lēnām. Lēnām.
Ātri, ātri, ātri.
Velns, velns. Piedod. Es tikko ierāvu. Vajag brītiņu.
-Ir seši no rīta. -Piedod. Velns, velns.
Nedrīkstu dabūt spazmas. Man vēlāk jābūt tiesā.
-Tev ir tiesa? -Es teicu, strādāju prokuratūrā.
Velns! Mans jaunais boss.
Grib, lai trenējos kopā ar viņu un viņa draugiem.
Protams, atsaki.
Nē, nē, nē. Nē, mīļais. Popzvaigznei neatsaka.
Tās ātri vēršas pret tevi.
Esmu kaifā.
Labi. Es to varu.
Tu lieliski sūkā. Atceries to.
Piezvani man.
Kā iet?
-Čārlij! -Kā iet, Čārlij?
-Esmu starā, ka ieradies. -Esmu augšā jau stundām.
Dažādi darbi, uzkopšana. Tipiskas rīta lietas, saprotat?
Kāds šodien plāns?
Mēs trenējam Domu pirmajam pusmaratonam
kopš ceļgala operācijas.
Jā. Padoms - nebrauc ar kvadraciklu saulesbrillēs, ja ir mākoņains.
-Tu teici, pusmaratons? -Tā. Gatavi, puiši?
-Iesildīšanās sprints? -Iesildīšanās sprints.
Viss kārtībā. Šķiet, par strauju iedzēru ūdeni.
Sakiet. Sakiet.
Visu mūžu esmu apcelts. Spēju to paciest. Sakiet.
"Viņš ir pretīgs, vai ne?
Pretīgais gejs nespēj uzskriet kalnā."
Vienkārši sakiet. "Pajāt viņu!" Vai ne?
"Pajāt Čārliju! Pajāt šo pediņu!"
-Nu taču, sakiet! -Nē. Vecīt.
Vecīt, mums visiem ir nelāgās dienas, pareizi?
-Jā. -Jā.
Par to nav jākaunas. Ātri apskrieniet vienu apli.
Palikšu ar Čārliju, līdz viņam kļūs labāk.
-Sarunāts. -Labi.
-Kā tu jūties? -Tas... Man tas riebās.
Ļoti. Man tas bija ļoti apkaunojoši.
Varu derēt, šovakar mani pamatīgi nozākāsit
savā grupas tērzētavā.
Kāpēc lai mēs to darītu? Mēs esam tavi draugi.
Jā, draugi tā dara, vai ne?
Es mīlu savu kompāniju, bet mēs runājam daudz muļķību.
Un tas mūs attur no jebkādu kļūdu pieļaušanas.
Izklausās skarbi.
Nē. Nē. Es domāju, tas vairāk jūtams tonī, kādā mēs runājam.
Mēs, protams, zobojamies. Piemēram.
Man bija riņķis degunā, un viņi mani ķengāja,
līdz man vairs tā nebija.
Tā ir neraža, vecīt.
Tu izmēģināji ko jaunu, un viņi tevi noniecināja.
Mani draugi?
Viņi man rada piederības un mērķa sajūtu.
Lai nu kā, atpūties, brāl.
Es aicinātu braukt ar kvadracikliem,
bet tu tagad esi jutīgs.
Starp citu, tu rullē.
Paldies.
LŪKASS PIEVIENOJIS TEVI ATBILDĪBAS KOMANDAI
Mīļā, atkārto vēlreiz - ar ko Džeremijs pelna iztiku?
Joks. Es pajokoju.
-Koncentrējies. -Es koncentrējos.
Tu šovakar vari jokot tikai par mūziku.
-Par mūziku? -Jā. "Kaut klavieres būtu vieglākas."
Tādā garā.
Tu ļoti labi smaržo.
Jaunas smaržas.
-Labi, koncentrējies. -Koncentrējos.
Ko jums vajag?
-Tikai pajokoju. Sveiki! -Sveika!
Ceru, esat izsalkuši. Dilan, nāc iekšā.
Labi. Es jau nāku.
Esam izbadējušies, kā jau liki.
Skaista māja.
Es strādāju klēpjdatorā iepretim tai skaistajai sievietei.
Cenšos izdomāt, ko pateikt, un prātā nav nekā.
Man bija tāpat.
Visbeidzot es izspļāvu:
"Vai varam palūgt, lai viņš pagriež klusāk? Tik slikta mūzika."
Un es atbildēju: "Tas ir Beks.
Un es lūdzu, lai viņš neaizraujas ar čellu,
bet es biju tikai producents."
Ak Dievs!
Tātad skanēja tava dziesma. Traks var palikt.
Man bija tāds kauns. Izmaksāju viņam pusdienas, un pārējais ir vēsture.
Pārējais ir vēsture.
-Lielisks stāsts. -Ļoti labi.
-Par jums. -Jā, priekā.
Džeremij, zinu, esi strādājis ar foršiem cilvēkiem,
bet man jājautā, vai esi saticis Riku Rubinu.
-Jā. -Jā?
Lieliski.
-Kas tas tāds? -Viņš ir varens.
Esi lasījis viņa grāmatu?
Nē, vēl ne. Tā gaida rindā.
Šobrīd lasu "Trešā reiha dzimšanu".
Tur ir par politisko klimatu pēc Pirmā pasaules kara,
kas noveda pie visa, kas...
Dilan, mums nav jārunā par nacistu grāmatu.
Tā nav tā, ko sarakstīja Hitlers.
Tā ir par Hitleru un par to, cik viņš ir slikts.
Un kā to visu neatkārtot atkal.
Tātad...
Alisa man izstāstīja, pie kā tu strādā ar Talulu.
Jā.
Bija tik jauki uzreiz ķerties tam klāt
un rezervēt, rezervēt, rezervēt.
Dabū vienu darbu, bum! Vēl vienu darbu, bum! Saproti?
Jā, es dzirdu darījumu slēgšanu jau no sava kabineta.
Vienkārši bliez!
-Viss kārtībā, mīļais? -Jā, nē, es... Jā.
-Mīļais, saki. -Nē, nē, nē. Es tikai...
Labi. Man šķita, ka sākas migrēna, bet...
-Nē. -Man viss kārtībā. Viss labi.
Piedod. Esmu itāliete, tāpēc runāju skaļi, žestikulēju.
-Itāliete? -Jā.
Džeremij, ko tu tagad producē?
Es tikai...
Es vairs nevaru strādāt studijā,
jo no mūzikas atskaņošanas man sāp galva, tā ka...
-Velns. -Tas ir sarežģīti.
-Tas ir smagi. -Tā ka...
Man nākas atvērt mikreni, pirms tā pīkst.
Vai kāds lieto smaržas?
Jā. Paldies.
-Tā esmu es. "Byredo". - Ak Dievs.
Piedod, mīļais. Man ir kovids. Es nezināju.
Tas nekas. Viss labi.
Maja, smaržas izraisa Džeremijam galvassāpes.
Ak Dievs.
-Es ļoti atvainojos. -Nē, nekas. Tu nevarēji zināt.
Bet, domāju, man jādodas prom.
-Nē. -Es tikai iešu atlaisties.
-Nē. Mīļais. -Nē, nē, nē.
Viss labi. Es tikai...
-Es atvainojos visiem. -Es mīlu tevi.
Kur ir Maja? Jūs vēlāk tiekaties?
Nē, viņa ar Dilanu vakariņo pie Alisas.
Viņai tas ir ļoti svarīgi.
Viņa visu laiku tikai strādā. Ir nedēļas nogale.
-Alani. -Es tikai saku.
Šī ir viņas karjera.
Viņai tas daudz nozīmē. Manuprāt, iedvesmojoši.
Labi. Tev laikam taisnība. Nu tā.
-Geretam? -Dievīgi.
-Tiešām? -Nopietni, ļoti. Tu izskaties seksīgi.
Es mīlu tevi. Es vēl iedomājos, jo būs mazliet pavēss...
Atvaino.
Ko teiksi?
Starp citu.
Tu rullē.
Es mīlu tevi. Tu šodien esi tik jauks.
-Tu esi jauka katru dienu. -Beidz.
Pagaidi. Ak Dievs.
Es uztraucos, jo Gerets ir kolosāls.
Tu būsi starā. Viņš man atsūtīja šo bildi.
-Viņš ir tik jauks. -Alani.
Diez vai viņš priecātos, ka es to redzu.
Domāju, tas ir tikai tev, bet ļoti mīļi, ka man parādīji.
-Ļoti priecājos par tevi. -Paldies. Tu esi tik pieaudzis.
Mīlu tevi. Pagaidi. Tev jāredz vēl viena lieta.
DOMĀJU NOLAIST DŪRĒ. ES JŪS MĪLU.
Pirms dažiem gadiem Džers nokrita, slēpojot no kalna.
Viņam bija kolosāla diena.
Un pēdējā nobraucienā viņš noņēma ķiveri,
lai izskatītos forši.
Viņš ietriecās kokā.
Ak Dievs. Kādas šausmas!
Reizēm šo migrēnu dēļ viņš augām dienām ir gultā.
Jā.
Es tikko kaut ko iedomājos.
Es varētu ieslēgt grilu.
Jā, ja gribi.
-Vismaz kaut kas notiktu. -Jā. Tas būtu lieliski.
-Tas ir tik mīļi. -Jā.
-Tev tas nav jādara. -Es labprāt.
Grils? Tas ir...
-Tu to atradīsi. -Atradīšu.
-Tas ir grils. -Viņš tiks galā.
-Viņš šķiet... Viņš ir jauks. -Vislabākais. Viņš labprāt.
-Vēl vīnu? -Jā. Tev noteikti ir tik grūti.
Kad iepazinos ar Džeremiju, viņš bija kā raķete.
Vai zini, cik reižu es būtu varējusi izdrāzt Džonu Hemmu?
Droši vien daudz.
Bet es to nedarīju, jo interesēja tikai Džeremijs.
Un tagad...
Kad eju prom, viņš ir pidžamā.
Kad pārnāku - tajā pašā pidžamā.
-Tas nebija manā sapņu kolāžā. -Jā. Manējā arī tas nav.
Pidžamas domātas naktij.
Drēbes - dienai. Tas...
Bet, ja godīgi, tu esi virsotnē.
Tā ir, Alisa.
Nav daudz tādu, kas var teikt, ka viņas ir izcilas direktores
un kolosālas sievas.
Es tiešām to apbrīnoju.
-Paldies. -Jā.
-Partnere, nevis sieva. -Protams.
Mana izvēle.
Labi. Iešu pačurāt un tad es ķeršos pie salātiem.
Tualete ir lejā pa kāpnēm.
-Un tur nav aerosola. -Skaidrs.
-Džeremija dēļ. -Sapratu.
Kas, ellē?
Ak Dievs.
Es nezinu. Ko lai darām?
Nezinu. Varu aiziet un palīdzēt viņam pabeigt.
-Dilan. -Nu labi.
-Viss kārtībā? -Maja? Šie salāti man dod dzīvību.
Es ļoti priecājos. Nevaru sagaidīt, kad pagaršosi Dilana steiku.
Tik žēl, ka Džeremijs guļ.
Gribēju, lai viņš jums izstāsta, kā Sia viņu apvēma studijā.
Ak Dievs. Nākamreiz. Atpūta ir ļoti svarīga.
Ārsti saka, snaudas laikā viņu nedrīkst traucēt.
Viņa iekšējā auss ir tik jutīga,
viņš sajūt pat to, ja atslēdzas bezvadu internets.
Viņš sāk trakot. Pamostas, raksta man: "Kas notiek?"
-Jā. -Jā.
-Snauda. -Jā.
Tik jēls.
It kā tu būtu parādījis govij liesmas foto.
-Es jokoju. -Jā. Tas ir liesāks gabals.
Un to nevajag...
Bet, jā. Tas ir diezgan jēls.
Mazliet asiņains.
-Es iemetīšu vēl uz minūti... -Nē, ne tikai manis dēļ.
Nē. Man arī tā garšo.
-Jā, tā ir. -Kārtīgi izcepts.
-Tiešām? -Jā.
-Ak Dievs. Kā dvīnes. -Dvīnes.
Kaut Džeremijs būtu šeit un ceptu steiku.
Bet Dilans ir ļoti jauks, ka cenšas.
Nu, ne visi var būt Džeremiji.
Ir arī citi Džeremiji.
Nav tā, ka jums kopā pieder māja...
Jūs abi esat tik jauni.
Vienmēr var dabūt ko labāku, vai ne?
-Es tikai saku. Saku to, ko redzu. -Jā. Nē.
Un es...
Man tas nozīmē daudz, ka tu manī saskati labāko.
-Un vēli man to labāko. -Tā ir.
-Ņem par labu. -Paldies.
-Labi. Tas bija ātri, bet... -Paldies, Dil.
Tie ir izcepti.
Dil.
Tu domā, tavai seksīgajai draudzenei vajadzētu būt "Forbes" kopā ar mani?
-Es ar lielāko prieku. -Jā.
Lieliski! Norunāts!
-Norunāts. -Jā.
Mums visiem atkal jāvakariņo kopā, kad Džeremijs jutīsies labāk.
-Jā. -Kad vien viņam gribēsies.
Jā. Gribu patusēt ar viņu.
Jā. Kaut viņš būtu šeit.
Es nespēju tikt tam pāri.
Kurš mauc dūrē, stāvot kājās? Tu to dari?
Nu, esmu darījis,
bet ne vakariņās, kad mājā ir cilvēki.
-Tas ir... -Jā. Vakariņās bez ēdiena.
-Bez ēdiena. -Viņa teica: "Nāciet izbadējušies."
Tu gatavoji vakariņas.
Un steiks? Ļoti garšīgs, starp citu.
Jā, ņem par labu.
Vismaz tas nebija ledusskapī, kur Džeremijs to atstāja.
Man tiešām ļoti žēl Alisas.
Viņa stāsta, cik Džeremijs ir foršs,
un viņš ir tik veiksmīgs.
Viņa izturas tā, it kā viņi būtu superpāris, bet viņš ir nejēga.
Neciešu terminu "superpāris".
-Tas mani tracina. -Viņi tāds nav.
Jā, bet vienalga. Mēs strādājam, lai dzīvotu. Viņi dzīvo, lai strādātu.
Saproti? Tas ir nožēlojami.
Viņiem ir nebeidzamas ambīcijas.
Nekad nav gana.
Viņi grib panākumus, naudu, skaistu māju
un visas tās lietas, un tas ir - nē.
Jā, ir labi kaut ko vēlēties.
-Es kaut ko vēlos. -Ja ir mērķi un pārējais.
-Bet ir robeža... -Viņi ir nelaimīgi.
Tāpēc ka viņu ambīcijas nav sasniedzamas.
-Viņi to vien dara, kā runā par darbu. -Bez šaubām.
-Jā. -Jā.
Labi. Es eju gulēt.
-Labi. Es tūliņ nākšu. -Labi.
Lūkass Lendrijs atrasts miris pēc traģiskas kvadraciklu avārijas.
Nē.
LŪKASS LENDRIJS, MIRIS 23 GADU VECUMĀ
Subtitrus tulkoja: Andris Bullis