Paldies.
Nu labi.
Nē, nē, nē. Es samaksāšu.
Tad jau tiksimies.
Neticami, ka tas ir beidzies.
Es vedīšu Evanu uz Red Sox spēli.
Es atstāšu šo, jā?
- Uz redzēšanos! - Uz redzēšanos!
VIDOVSBEJAS PILSĒTAS DOME
Domā - tas ir ādas vēzis?
Jā. Jā.
EVANAM
RED SOX BIĻETES
Tom?
Telefons zvana bez apstājas.
Zvanīja Mičs.
Zvanīja Rejs Melors. Zvanīja Kērts Vorbērtons.
Viņi tevi meklē divas dienas.
Rūta,
neuztraucies. Viss ir kārtībā.
Labi.
Evan!
Es atnesu sviestmaizes.
Un izskatās, ka tev pienācis pasts.
Laipni lūdzu mājās.
Tu šorīt gulēji, un es…
Tu rakņājies pagrabā?
Nē, es rakņājos tavā lādē. Kas, ellē, ir pagrabā?
Restorāns Driftwood. Atstājiet ziņu.
Sveiki! Mani sauc Patriša.
Es pasūtīju vistu ar Parmas sieru un gabalu pīrāga ar kokosriekstu krēmu,
bet man ielikta tītara kotlete bez maizes un viens cīsiņš.
Un es negribu naudas atmaksu.
Es gribu, lai tiek noskaidrots, kurš to izdarīja.
Negribu, lai tam cilvēkam ir nepatikšanas,
es tikai… ziniet, es tikai gribu, lai viņš no tā mācās.
Es ne…
- Vēl labāk… - Pastkaste ir pilna,
jauni ziņojumi netiek pieņemti. Visu labu!
Lieliski.
Es labprāt uzzinātu šīs aizkustinošās bildītes stāstu.
- Ko, ellē, tas nozīmē? - Labi. Labi.
Kāpēc tu man teici, ka viņa nomira dzemdībās?
Tāpēc, ka tā bija.
Pēc dzemdībām viņa nebija tāda kā agrāk.
Labi.
Ko tas nozīmē?
Viņai bija preeklampsijas izraisīts insults.
Pēc tam ar viņu vairs nebija labi.
Kā nebija labi?
Tas ietekmēja viņas smadzenes.
Viņas prātu.
Un tas izmainīja viņas izturēšanos.
Viņas tuvumā nebija droši.
Tāpēc man vajadzēja…
Man vajadzēja ievietot viņu Mājā.
Kas ir "Māja"?
Ļoti jauka māja šeit salā
cilvēkiem ar garīgās veselības traucējumiem.
Tāda kā psihiatriskā slimnīca?
- Tāda kā trakomāja? - Nē.
Jā.
Divus gadus vēlāk viņa nomira no smadzeņu aneirismas.
Viņa tevi ļoti mīlēja.
Jā, es lasīju vēstules.
Drīkstu vienu nolasīt?
"Mīļais Evan, man vajag, lai tu ar savām rociņām dabū atslēgas,
iebāz savus pirkstiņus manā degunā
un izrauj no smadzenēm to skorpionu.
Uzmanies no dzeloņa.
Tava mīlošā māte."
Jauki.
Tiešām jauki.
Vēl vienu?
"Mīļais Evan…"
Ak dievs. Tu…
- Ak dievs. Kā tu mani nobiedēji. - Piedod.
Apžēliņ…
Varam aprunāties?
Jā. Protams, jā.
- Kas ir, Vik? - Jā. Tātad.
Nu…
es jau sen nēsāju kaut ko līdzi makā,
un…
domāju, ka jāizstāsta tev, kāpēc.
DŽERIJA
- Atceries… Jā. - Jā, atceros.
Sveiks, mīļais!
Sveiks, Vik! Čau!
Nu, paskat tik.
Mīļā, tā ir tava skolas laika mīlestība Viks.
- Jā. - Tu, vecais blēdi.
Jā.
Es nu labāk iešu.
Man šodien jāizdala daudz fotogrāfiju.
Labi, labi.
Nu…
Jā.
Uzmanies no stikliem. Visus varbūt nesaslaucīju.
Kas šeit notika?
SLEPKAVAS MASKA
Varbūt sīkie tūristi, kas padzirdējuši par Bubuli.
Es domāju… lai paliek.
No šīs jāatvadās. Pretīga.
Labi.
Jā.
Labi. Man varbūt vajadzēs šīs…
Jā.
Atveriet durvis!
Es…
Nē! Ak dievs.
Ak dievs.
Patriša!
Palīgā! Vik!
Ak dievs. Palīgā!
Palīgā! Palīgā!
Palīgā!
Pal… Pal…
Palīgā! Šeit Patriša!
Palīgā!
"Visu pavasari viņa valkāja vienu sirds kulona pusi, bet Sems - otru."
- Ko? - Atceries tos?
- Tos kareklīšus? - Tā ir tava mīļākā vieta?
- Lai vai kā. Jā… - Mīlīgi.
- …lai gan liekos salta, man ir sirds. - Ērmīgi.
Ak dievs!
- Patriša? - Ko?
Ko viņa te meklē?
Šoreiz es viņu neielūdzu.
- Es tikai… - Kas…
Patriša, kā varu palīdzēt?
- Ko tu dari? - Kas notiek?
Nopietni?
- Piedod. Ko tu dari? - Nē. Apklusti!
- Patriša… - Aizveries taču!
- Jēziņ! Patriša. - Kas te tagad notiek?
- Es… - Patriša?
Zvaniet policijai! Viņš ir atgriezies.
- Kas ir atgriezies? - Tu pati zini.
Bubulis! Zvaniet policijai!
- Ko? Labi… - Zvanu policijai.
…tu noteikti joko. Vai tu nespēj likties mierā?
- Telefons nedarbojas. - Ak dievs.
- Ko? - Dīvaini.
Vai tev ir sētas durvis?
- Labi. - Vai tev ir sētas durvis?
- Jā. - Pārbaudi, vai aizslēgtas. Tūliņ!
- Un izslēdziet visas gaismas! - Nē, nē!
Nespēlējiet viņas spēli!
Nevajag… Visi zina, ka viņa meloja par zvaniem.
Labi. Es meloju par zvaniem.
Es zināju!
- Ak dievs. - Vai es neteicu?
- Tu teici. - Es teicu.
Es vienkārši… Es jutos atstumta.
Es pateicu vienam, tas izpļāpāja visiem,
un man nācās turēties pie sava.
Bet zvēru pie Dieva,
ka tonakt viņš bija atnācis pie manis, un zvēru, ka nu ir atgriezies.
Labi. Vērtīgi to zināt.
- Atā! - Es to stāstu,
- lai tu… - Ej prom!
Nevelc visu uz savu pusi! Tam nav nekāda sakara ar tevi.
Piedod, bet ne jau manis dēļ tev nav neviena drauga.
Tas ir tāpēc, ka tu esi galīgi jukusi. Skaidrs?
Tava ballīte visus gandrīz nogalināja.
Un tagad tu esi izjaukusi grāmatu klubu.
Tu esi tik kaitinoša.
Vienkārši ej "atā, atā", jā?
Ej "atā, atā"!
Atā, atā! Labi?
Atā, atā!
Atā, a…
Ak dievs, Krisa!
Viņa ir draņķe. Sasodīta draņķe.
Un… man žēl.
- Krisa, kā jūties? - Kā jūties?
Vai dzirdi?
Kur viņa iet?
Patriša. Ko?
Meitenes, es paziņošu par to policijai.
Ak dievs. Lai viņa pazūd no mana zāliena!
Viņa vēl ir tur?
Viņš ir mājā! Bēdziet…
Bēdziet laukā!
Bēdziet…
Ak, v…
Viņš jūs nogalinās!
Bēdziet laukā!
- Nolādēts! - Kas tas bija?
Velns!
Nē! Nē!
Vai jūs dzirdat?
Tikai mierīgi.
Izskatās, ka sasitāt galvu.
Pulss ir. Viņš ir dzīvs.
Nē, nē, nē.
Atslēgas! Es viņu sabraukšu.
- Ko? - Dodiet atslēgas!
Man viņš jāsabrauc.
Esat atgriezies.
Bēdziet!
Bēdziet taču!
- Bļāviens! - Vienkārši…
Nē!
"Mīļais Evan!
Visiem ir divas mātes. Māte un slepenā māte.
Kura esmu es?
Esmu tava slepenā mamma, kas dzīvo slepenā mājā.
Mani nelaidīs laukā. Kad paaugsies,
tu varēsi atnākt un izlikties par to briesmīgo pastnieku.
Īsāk sakot, esmu mirusi, esmu mirusi, es jau esmu mirusi.
Par vēlu. Nāc drīz. Māte."
Skan labi.
Šī bija tava māte.
Un šī.
Šī.
Un šis cilvēks
negribētu, ka tu atceries to otru.
Kāpēc tu tās no manis slēpi?
Tāpēc, ka tad es kļūtu vēl skumjāks nekā parasti.
Es ļoti nožēloju, Evan.
Kāpēc mēs nekad nepametam salu?
Mēs varam.
Mēs varam pamest šo salu.
- Sox biļetes? - Jā.
- Pa īstam? - Jā, pa īstam.
- Jā… - Mēs… Nē.
Tas… Mēs sarīkosim veselu nedēļas nogali Bostonā.
- Šajā nogalē. - Tu runā nopietni?
Jā, es runāju nopietni.
Tāpēc ka turpmāk viss būs citādi.
- Kā iet? - Sveiks!
SKOL DIENNAKTS VEIKALS UN DEGVIELA
Velns!
Man tas jāapēd šeit. Sievai riebjas šī smarža. Tāpēc…
- Labi. - …vai iedosiet…
Man vajag 20 trešajā.
Divdesmit - trešajā.
Tā taču nedrīkst.
Ak, mans dievs!
Nē, nē, nē!
Sūdu būšana!
Nē, nevajag! Tu to sabojāsi!
Ak vai…
Laid viņu zemē!
Žēlīgais Dievs, ļauj man dzīvot!
Met viņu zemē!
Vai ir cita izeja?
- Nav. - Labi. Liels paldies.
Labi.
Turpinājumā - tas, ko uzskatījām par stipru vēju,
- sāk izskatīties pēc gadsimta vētras. - Labi.
TUVOJAS STIPRS NEGAISS
Nē, viss kārtībā. Tiešām.
Tikai virspusēja brūce.
Viņš grib, lai es pāris nedēļas atpūšos.
Tagad Vērmonta izskatās labāk.
Mīlu tevi.
- Es mīlu tevi. - Atnesīšu tev vēl vienu uzkodu.
Čau!
Nezināju, ka Šela ir stāvoklī.
Vai tad ir?
Piedod. Vainīgs morfijs. Dakteris Morgans visu dara nopietni.
Es domāju, ka viņai ir pāri 40.
Mēģini šonakt nomirt otro reizi?
Vai Loftiss zina?
Nē.
Nē, domāju, ka pēc gadījuma ar viņa sievu…
Jā.
Patriša.
Ko, ellē, es tur ārā redzēju?
Klausies. Tev jābrauc prom.
Nē, paklau. Tev tas nebūs jāatkārto.
- Es… - Nē.
Tūliņ pat.
Tavs bērns nedrīkst piedzimt šeit.
Kāpēc?
Velns. Es no tā ne sūda neuzzinu.
Nevar braukt uz Bostonu un neiziet Brīvības ceļu.
Ļoti gribu braukt un neiziet Brīvības ceļu.
- Zini, ko mums tur vajadzētu izdarīt? - Ko?
Apskatīt dažas koledžas.
- Tiešām? - Jā, tiešām.
Es ar prieku…
Tas nav beidzies.
Nē.
Tulkojusi Dace Andžāne