Tak.
Nå…
Nej nej, jeg giver.
Vi ses.
Tænk, at det er slut.
Jeg vil tage Evan med til en Red Sox-kamp.
Klarer du det?
- Vi ses. - Vi ses.
- Tror du, det er hudkræft? - Åh, ja.
Tom?
Telefonen ringer uafbrudt.
Mitch har ringet.
Ray Mellor har ringet. Kurt Warburton har ringet.
De har ledt efter dig i to dage.
Ruth.
Bare rolig. Alt er godt.
Okay.
Evan?
Jeg har sandwich med!
Og jeg kan se, at der er kommet brev til dig!
- Velkommen hjem, Tom. - Hej. Du sov i morges, så…
Har du været i kælderen?
Nej, i din kommode. Hvad er der i kælderen?
Driftwood Diner. Læg en besked.
Mit navn er Patricia.
Jeg bestilte parmesankylling og et stykke kokostærte,
og jeg fik en kalkunbøf uden bolle og en enkelt pølse.
Jeg vil ikke have pengene tilbage. Jeg vil bare have, at I ved det.
Det skal ikke gå ud over nogen.
Jeg vil bare… Du ved… De skal bare lære af det.
- Jeg er ikke… Men… - Telefonsvareren er fuld
og kan ikke tage imod flere beskeder.
Super.
Jeg vil gerne kende historien bag dette rørende billede.
- Hvad fanden er det? - Okay.
Hvorfor sagde du, hun døde under fødslen?
Det gjorde hun.
- Hun blev aldrig den samme igen. - Okay. Hvad betyder det?
Hun fik et slagtilfælde forårsaget af præeklampsi.
Efter det havde hun det ikke godt.
- Ikke godt hvordan? - Det gjorde noget ved hendes hjerne.
Hendes sind.
Det påvirkede hendes adfærd.
Hun var farlig at være i nærheden af.
Så jeg måtte…
Jeg måtte sende hende på Hjemmet.
Hvad er "Hjemmet"?
Det var et rart hjem her på øen
for folk, der kæmpede med psykiske problemer.
Et psykiatrisk hospital?
- En sindssygeanstalt? - Nej.
Jo.
Hun døde to år senere af en aneurisme i hjernen.
Hun elskede dig meget højt.
Ja, jeg har læst brevene.
Må jeg læse et højt?
"Kære Evan.
Dine små hænder skal tage nøglen,
og dine små fingre skal nå op i min næse og trække skorpionen ud.
Pas på brodden. Kærlig hilsen din mor."
Det er sødt.
Virkelig sødt.
Et til?
"Kære Evan…"
Åh gud. Du…
- Du skræmte mig. - Undskyld.
Hold da op…
Kan vi tale sammen?
- Ja. Selvfølgelig. Hvad er der? - Godt.
Altså…
Jeg har gået rundt med noget i min tegnebog i lang tid, og…
Nu skal du vide hvorfor.
- Kan du huske… - Ja, jeg kan.
Hej, skat.
Hej, Wyck.
Se lige der.
Skat, det er jo din skolekæreste, Wyck.
- Ja. - Din gamle skurk.
Ja.
Nå, jeg må videre.
Jeg har mange billeder, jeg skal give til folk i dag.
Nå, okay.
- Nå, men… - Ja.
Pas på glasskårene. Jeg fik måske ikke det hele.
Hvad er der sket?
MORDERENS MASKE
Sikkert nogle turistunger, der har hørt historien om Bøhmanden.
Den bliver.
Den siger jeg farvel til. Gyselig.
Okay, føj.
Ja.
Okay, så måske de her…
Ja.
Luk op!
Luk op.
Jeg…
Nej! Åh gud.
Åh gud.
Patricia!
Hjælp! Wyck!
Åh gud. Hjælp!
Hjælp! Hjælp!
Hjælp!
Hjæ… Hallo! Hjælp!
Hjælp! Det er Patricia!
Hjælp!
"Hele foråret bar hun det halve hjerte, mens Samuel bar den anden halvdel."
- Kan I huske de små vedhæng? - Kan du bedst lide det sted?
Jeg ved godt, jeg virker kold, men jeg har et hjerte.
Du godeste.
- Patricia? - Hvad fanden?
- Hvad skal hun? - Jeg har ikke inviteret hende.
Kan jeg hjælpe dig?
Hvad foregår der?
Seriøst?
- Hvad laver du? - Ti stille.
- Patricia… - Hold nu kæft!
- Hvad er det, der sker? - Patricia?
Ring til politiet. Han er tilbage.
- Hvem? - I ved godt hvem.
Bøhmanden! Ring efter politiet!
- Hvad? - Ring til dem.
Det mener du ikke. Gør du stadig det?
- Telefonen er død. - Åh gud.
- Hvad? - Hvor mærkeligt.
Har I en bagdør?
- Okay. - Har I en bagdør?
- Ja. - Sørg for, at den er låst. Nu!
- Og sluk al lyset. - Nej. I skal ikke falde for det.
Alle ved, at hun løj om de opkald.
Okay, det var løgn.
- Jeg vidste det! Hvad sagde jeg? - Du sagde det.
Jeg følte mig udenfor, så jeg sagde det til én, som sagde det til alle,
og så måtte jeg blive ved. Men jeg sværger,
at han kom hjem til mig den aften, og nu er han tilbage.
Okay. Godt at vide.
- Farvel. - Jeg siger det,
- så I… - Gå din vej!
Det her handler ikke om dig.
Det er ikke min skyld, du ikke har nogen venner.
Det er, fordi du er sindssyg. Okay?
Din fest havde nær slået os ihjel. Og nu har du ødelagt bogklubben.
Du er så irriterende. Smut nu bare med dig.
Smut så.
Farvel. Okay?
Farvel.
Farv…
Kris!
Hun er fandeme så træls. Og… Undskyld.
Kris, er du okay?
Hallo?
Hvad skal hun?
Patricia?
Jeg ringer 112 og anmelder det her.
Hun skal bare væk herfra.
Er hun der stadig?
Han er inde i huset! Kom…
Kom ud derfra!
Kom…
Åh, f… Han slår jer ihjel!
Kom ud derfra!
- Fandens! - Hvad var det?
Pis!
Nej! Nej!
Kan du høre mig?
Hej. Tag det roligt.
Du har slået hovedet.
Jeg har en puls. Han lever.
Nej, nej, nej.
- Giv mig nøglen. Jeg kører ham over. - Hvad?
Giv mig bilnøglen.
- Velkommen tilbage. - Løb!
- Løb nu bare! - Pis.
Nej!
"Kære Evan.
Alle har to mødre. En mor og en hemmelig mor.
Hvilken af dem er jeg? Din hemmelige mor i et hemmeligt hus.
Jeg må ikke komme ud. Når du bliver ældre, kan du komme og sige, du er postbuddet.
Kort sagt, jeg er død, jeg er død, jeg er allerede død.
Det er for sent. Kom snart. Mor."
Det lyder godt.
Det her var din mor.
Og det her.
Det her.
Og den her person ville ikke have ønsket, at du husker den anden.
Hvorfor har du gemt dem væk?
Fordi de gør mig mere ked af det, end jeg allerede er.
Undskyld, Evan.
Hvorfor forlader vi aldrig øen?
Det kan vi godt.
Vi kan godt forlade øen.
- Sox-billetter? Er de ægte? - Ja.
Vi tager en weekend sammen i Boston.
- Næste weekend. - Seriøst?
Ja, seriøst.
Alting bliver anderledes fra nu af.
- Hvad så? - Hej.
Pis.
Jeg spiser den her. Min kone hader lugten.
- Fint. - Kan jeg få…
Tyve på pumpe tre.
Tyve på tre.
- Det må man ikke. - Åh gud nej.
Hold da op!
Nej, nej, nej!
For helvede da.
Nej, lad være! Du ødelægger det!
For f…
Slip ham!
Kære Gud, lad mig overleve.
Slip ham!
Er der andre veje ud?
- Nej. - Okay. Tak.
Okay.
Det, vi troede, var kraftig blæst, nærmer sig nu århundredets storm.
Jeg har det fint. Det lover jeg.
Det er bare et kødsår.
Jeg skal bare hvile mig et par uger.
Nu virker Vermont nok mere tillokkende.
Jeg elsker dig.
- Jeg elsker dig. - Jeg henter en snack.
Hej.
- Jeg vidste ikke, Chelle var gravid. - Er hun det?
Undskyld, det er morfinen. Dr. Morgan gav mig rigeligt.
Er hun ikke i 40'erne?
Vil du dø to gange i aften?
- Ved Loftis det? - Nej.
Nej, efter alt det med hans kone…
Ja.
Patricia. Hvad fanden var det, jeg så derude?
I skal væk herfra.
- Det behøver du ikke fortælle mig. - Nej. Lige nu.
I må ikke få barnet her.
Hvorfor ikke?
Jeg lærer ikke en skid af noget af det her.
Man kan ikke være i Boston uden at gå Freedom Trail.
Jeg glæder mig til ikke at gå den.
- Ved du, hvad vi burde derovre? - Hvad?
Besøge nogle colleges.
- Mener du det? - Ja.
Jeg ville elske…
Det er ikke slut.
Nej.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve