Prosim?
Zelo slabo te slišim.
Kaj?
Kje?
En dan sem spal?
Zapis je omenjal nadlogo, ki jo je Gerrie povezala z letom 1702.
Po tem smo ugotovili, da je dnevnik pripadal Sarah Westcott Warren.
In…
Izvoli.
Hvala.
Pomislili smo, da je bil prekleti predmet pokopan z Richardom Warrenom.
Wyck je predlagal, naj ga izkopljemo.
In smo ga.
Kaj ste naredili?
Izkopali smo krsto Richarda Warrena.
Ustanoviteljevo truplo ste izkopali?
- Ja, tam je. - Tukaj je.
- Se vam je sfuzlalo? - Samo prisluhni ji.
- O bog. Tam je? - Ne. Zgoraj.
Preselila sva ga.
- Zakaj… Zakaj sta ga preselila? - Ker je še živ.
Kaj?
Pišemo si sporočila.
Kaj?
- Richard Warren je v tisti sobi. - Čaka te.
Kaj hočeta… Zakaj čaka mene?
Govoril bo le z Zaščitnikom otoka. Sklepava, da si to ti.
Ja. Poglej tole. Vidiš?
Ja. Ja.
Pojdi tja
in iz njega izvleci,
kako naj tole odpremo.
- Ne! - Ne! Ne!
Ne poskušaj ga odpreti sam.
Naj ga on.
Na.
Pustila vaju bom sama.
ZDRAVO. PATRICIA SEM.
SEM VAS S ČIM RAZJEZILA?
SEM TOM LOFTIS, ŽUPAN IN VODJA
KAKO JE IME VAM?
Nekaj sem pozabil.
Lahko govorite?
Da.
Kako…
Kako, da ste še živi?
Pretental me je hudič in manj vredni od mene so me izdali.
Toda ohranja me zla sila.
Ne razumem. Je to… Govorite o tem?
Imam prav?
Ga lahko odprete?
Zrahljajte jo.
Seveda. No… Lahko jo nekoliko zrahljam.
Ja. Snemiva jo.
Kaj je to?
Mislil sem, da je moja odrešitev.
Še golazni, ki bi nam potešila lakoto, nismo mogli najti.
Nekateri so jedli trupla,
nekateri so se basali s prstjo.
Razmišljal sem, kako naj si vzamem življenje, ko sem jo zagledal.
Torbico sem pozabila.
Kaj…
Kaj ste zagledali?
Grižljaj.
Gobo.
Zahvalil sem se Bogu.
Toda obiskalo me je še nekaj.
Kaj pa?
Demon?
Sam otok?
Toda bil sem lačen in lačen je bil tudi on.
Za rešitev moje naselbine mi je bila ponujena zaveza.
Tisti pakt sem podpisal
z lastno krvjo, iztrebki in semenom.
Kaj ste ponudili v zameno?
Če bi zavrnil,
ne bi bilo tu nikogar od vas.
Mogoče bi bilo to bolje.
Lahko je soditi, ko otok okoli vas cveti.
Cveti?
Moj sin je obsojen na klinčevo peklensko skalo.
Mislim, da je govoril z mano.
- Ste ga ubogali? - Ne.
Kaj je hotel?
Ve, da bodo prestrašeni ljudje iz obupa naredili marsikaj.
Kaj to pomeni?
Stvari svojih otrok hočem videti.
PUNČKA IZ CUNJ LESENA FIGURA
Vsako sekundo v tisti krsti
sem si predstavljal njihovo smrt.
Sarah.
Kako žalostno.
Dokler so moški moje krvi,
sem zavezan k zaobljubi. Toda jaz sem zadnji.
Kaj pravite?
Odpeljite me na morje,
onkraj točke, ki se je bojijo mornarji.
Ko bom iz njegovega primeža,
brez ukletja nad sabo,
se bom postaral in umrl.
Mojih potomcev ni več.
Moja smrt bo otok osvobodila prekletstva.
- Ne vemo, ali ga bo to res ubilo. - Izvemo lahko le na en način.
In otok ga ne bo zlahka izpustil. Tam je nevarno.
Na morju, ponoči, pluti s šibkimi možmi.
Ne, ne govorim o njem.
Tam se lahko zgodi karkoli.
Zaradi tvoje nevednosti vem, kako nevarno je to.
Sinoči…
Čutil sem navzočnost. Res sem jo.
Ne vem, kaj je in kaj hoče.
A vem, da moramo to končati.
Da moramo poskusiti.
Na mojo barko bo šel samo v frdamani krsti.
Wyck naju bo odpeljal.
Ampak v doku bodo še drugi.
Moram vas vprašati. Bi bili pripravljeni spet leči v krsto?
Samo do vkrcanja na barko.
- Do vkrcanja na barko. - Ja.
Ja. Dobro.
Tom.
Sranje. Kaj počne tukaj?
Je že kdo prijavil, da sem kričala. Pogovorila se bom z njim.
- Kaj? Počakaj. - Tom.
Zmogla bom.
No, Patricia spet dela zgago.
Izgubila sem ključe in jih spet našla. Lepo, da si prišel. Lahko noč.
Ja. Enako.
- Ja. - Veš…
Pojdi domov.
Patricia.
Pridi sem. Izstopi iz džipa.
Kaj počneš, hudiča? Patricia.
Pridi sem. Stopi…
- Prisegam… - O bog.
Patricia, kaj počneš? Raje me ubogaj. Patricia!
Nehaj, slišiš?
Pridi sem.
Pojdimo.
Številne ribiče je zgrda izučilo, da se ne smeš preveč oddaljiti od otoka.
Tisto je kot naš Bermudski trikotnik.
Ustavili se bomo dve minuti plovbe pred to točke.
To je mrtvo območje. Ob prečkanju se bo prižgala ta lučka.
Po prečkanju te plovke se ljudje, kot sem jaz, navadno ne vrnejo.
No, barko bom ustavil dve minuti prej.
Tam ga boš lahko dal na čoln in sam odpeljal naprej.
Sta dve minuti zate preblizu?
Veliko dlje ne boš mogel veslati.
Spraviva ga mimo plovke in pošljiva v pekel, da lahko to končava.
Nad tem mestom je lebdel hudič. Prisvojil si ga je.
Ljudje v njem so njegovi.
Tu je nad dobrim zmagalo zlo.
Poglejte mojo cerkev.
Nimam župljanov…
Travo imam. Če hočeš.
Samo zunaj morava kaditi.
- Tvojega očeta ne bo kmalu domov, kaj? - Ne. Še nekaj časa ne.
Dober večer.
Kaj mu je?
Ne vem.
Mislil sem, da se boji lastne sence.
Zdaj pa samo mislim, da laže.
Bi rad izvedel?
Je njegova soba zgoraj?
Kelly… Prav.
Še nocoj zapusti Whitewood. Rotim te.
- Kakšna sila? - Odidi, preden bo prepozno.
Kelly, ne… Ni prav, da greva tja.
Če ti res laže, te ne more kaznovati.
Moralno premoč boš imel.
Me ne boš zaprl?
Ne. Ne morem te poslušati ves večer.
Mi pa zmanjkuje potrpljenja, Patricia.
Dobivam čudne klice.
Iz morja vlečem ljudi. Vedeti moram, kaj se dogaja.
- Ne vem, kaj misliš. - Mislim, da zelo dobro veš.
Vem, da si vdana Loftisu, ampak ljudje govorijo.
Oblikujejo nekakšen krizni odbor. Ne morem jim zameriti.
Zadnjih 24 ur je bil nedosegljiv.
- Ne razumejo, kaj počne. - Pa mi razloži.
Sicer bo nevarno zame, za mojo ženo, za vse na otoku.
Ne morem. Ne smem povzročiti panike.
Ljubi bog. Kaj me bo pa spravilo v paniko?
Daj no, Patricia.
Veš, da sem vedno na tvoji strani.
…približno miljo od otoka. Slaba vidljivost.
- Kaj? Kaj je to? - Otok nagaja.
Poskrbi… Poskrbi, da bo krsta zaprta.
V podpalubje grem.
Kdo je?
Hoj.
Vem, da si ti.
Prosim.
Reci kaj.
- Dušim se! - Vse je v redu. Samo…
Samo globoko dihaj.
Hvala bogu. O, hvala bogu. Bog te blagoslovi.
Me boš zdaj izpustil?
Ne morem. Zelo mi je žal.
- Obljubil si. - Ja. Vem.
Vem, ampak… Zelo mi je žal.
Klinc te gleda.
- Klinc me gleda? - Ja. Klinc te gleda.
- Klinc gleda tebe! - Mene? Tebe!
Jebi se.
Si še tukaj?
Hoče, da ga izpustim.
Nikoli mi ne bo jasno, kako si dobil to službo.
Zakaj to sploh omenjaš?
- Ni zahteval veliko. - Ja.
Ena stvar sproži drugo. Ne bom dovolil, da se osvobodi.
Ne moreš zaupati človeku, ki ve, da ga čaka smrt.
- No, težko je… - Seveda je! Je, jebela!
Poglej.
Moj najboljši prijatelj Mark Doyle in njegova sestra.
Moja punca Gerrie.
Gerrie Doyle?
Tako je.
- Gerrie iz muzeja? - Točno ta.
Iz Zgodovinskega društva?
- Ja, ona. - Oprosti.
Šestnajst let sem imel.
Na otoku so bili slabi časi.
Zato je bil v karanteni.
Imeli smo policijsko uro, ljudje so izginjali.
Kot nalašč za ribolovno odpravo.
S štirimi prijatelji smo ukradli barko.
Šli smo na razburkano morje, preizkušali pogum. Ja. Ja.
Najprej je udarilo od spodaj. Močno.
Stvar je bila velika. Barko bi razčesnila v sekundah.
Ricky je rekel, da je videl…
Videl je lovko.
V hipu smo bili spet otroci in vpili po mami. In jaz…
Vedel sem, da moram stran.
Preden potonemo. Preden nas povleče v njena usta.
Začel sem plavati stran.
Takrat sem začutil, da me je zgrabila za stopalo.
Bilo me je grozno strah. Vlekla me je, jaz pa sem poskušal odplavati.
Nato sem ugotovil, da je Mark in da prosi za pomoč.
In…
Oba je vleklo pod gladino in…
Videl sem tisto stvar pod njim.
Oba je vlekla dol in jaz…
Brcnil sem ga s sebe.
Zbrcal sem ga.
Wyck, nisi bil ti kriv.
To sem ti povedal le zato, da bi mi enkrat prisluhnil.
Ne spusti ga ven!
Sem ga že.
Komaj stoji.
K vragu s tabo.
Ja. Ja.
Ja.
Ljudje zaklepajo samo skrivnosti.
Je to tvoja mama?
Zelo čedna je bila.
Ni umrla med porodom?
Je.
Poznal sem jo.
Kako žalostno. Pričakovala sem zabavno skrivnost.
Moja teorija je, da otok kvari. Mogoče bi se to zgodilo z mano.
Bila bi le še en grozen incident v naši zgodovini.
Kdo ve?
Ja, vem, kako to zveni. Štekam.
Patricia je zmešana. Nič hudega.
Ja. Šel bom.
- Mi verjameš? - Samo vseeno mi je.
Tu mi že prej ni bilo všeč.
- Povedala sem ti samo polovico. - Veš, kaj? Dovolj je.
Veš? Dovolj je.
Ne potrebujem druge polovice. Naredi mi uslugo.
Mojemu prijatelju županu povej, da dajem odpoved. To je vse.
V redu.
In… Kar izstopi.
- Prav. - Tako ali tako je pokvarjena.
Jutri bo mogoče v redu.
Hja…
Zveni obetavno.
Vsem želim srečno.
Hvala.
O, pobje, dajte,
zaslužimo si današnjo dnino.
Kdo bode poslednji mož?
- Wyck, poznaš to pesem? - Aha.
Vkrcajmo se na brod in danes odplujmo.
Kdo bode poslednji mož?
Približujemo se.
Pripravi čoln.
Kakšne bodo moje zadnje besede?
Bom mislil na otroke?
Na kaj vsakdanjega? Na malenkostno zamero?
Bom mislil na mamo?
Ali bom Boga prosil, naj me pusti živeti?
Veš, če bom dočakal šestdeset let, bom presrečen.
Ne, ne, ne…
Nadaljujmo.
Kapitan zakliče
na desni bok.
Toda kdo bode poslednji mož?
Vzhodnik
nas zadržati ne more,
čeravno rib je malo
in voda črna…
Drugačen načrt potrebujeva.
Ti kanalja! Daj sem!
- Živeti hočem! - Daj mi!
Izpusti me, orjaški medved! Izpusti me, kreten!
Vlekel mi ga boš!
Prekleto!
Pojdi po harpuno! Takoj!
Nočem umreti! Nočem umreti!
- Spravi ga v krsto! - Ne! Ne, ne, ne!
- Ostani tukaj. - Tako!
Pustita me živeti!
Ulezi se!
Nočem umreti!
Hvala…
Pustita me živeti!
Sranje.
Prekleto.
Wyck!
- Mislil sem, da si mrtev. - Ja?
- Kaj pa potem počneš tu? - Signalne rakete sem iskal.
Da te lahko najdejo? K vragu z vsem.
To sranje…
Zakaj si to premaknil?
Dober si bil.
Hvala.
Raztural sem, jebenti.
Čakaj, si preveril krsto?
O ja.
Samo veliko rebrc in klobasa.
Vsaj peti je nehal.
Ja, super. Moj kovček si brcnil po stopnicah,
- zarukanec. - Padel je. Oprosti, padel je.
- Spodaj so kolesca, ki so nevarna. - V tako slabem gostišču še nisem bil.
- Fino. Lahko odideš. - Smrdiš kot zelje, ki se je posralo…
- To je… - …v plenico.
Prevod: Polona Mertelj