Hallo?
Jeg hører deg knapt nok.
Hva?
Hvor?
Har jeg sovet en hel dag?
I oppføringen ble det nevnt en pest, som Gerrie knyttet til 1702.
Og med det deduserte vi at dagboken tilhørte Sarah Westcott Warren.
Og…
Her.
Takk.
Vi tenkte at den forheksede gjenstanden kanskje ble begravet med Richard Warren.
Så Wyck foreslo at vi skulle grave ham opp.
Så vi gjorde akkurat det.
- Dere gjorde hva? - Vi gravde opp Richard Warrens kiste.
Gravde dere opp grunnleggerens lik?
- Ja, kisten er der. - Ja, her.
- Har dere gått fra vettet? - Bare hør på det hun sier.
- Er han der inne? - Nei, oppe.
Vi flyttet ham.
Hvorfor…
- Hvorfor flyttet dere ham? - Fordi han er i live.
Hva?
Vi har greid å kommunisere litt ved hjelp av lapper.
Hva?
- Richard Warren er i det rommet. - Han venter på deg.
Hva mener du… Hvorfor venter han på meg?
Han vil kun kommunisere med "Lord Island Protector". Vi tror det er deg.
Ja, se her. Ser du denne?
Ja. Ja.
Du skal gå inn dit og få ham til å fortelle deg
hvordan i helvete man åpner den.
- Nei! - Nei, nei, nei! Nei!
Ikke prøv å gjøre det selv. Få ham til å gjøre det.
Her.
Jeg lar dere være i fred.
HALLO JEG HETER PATRICIA
ER DU SINT OVER NOE JEG SA?
JEG ER BORGERMESTER TOM LOFTIS LEDER
HVA HETER DU?
Jeg glemte én ting.
Kan du snakke?
Ja.
Hvordan…
Hvordan er du fortsatt i live?
Jeg ble lurt av en djevel og forrådt av mine underlegne.
Men en ond kraft livnærer meg.
Hva mener du? Er det det denne er?
Er det det?
Kan du åpne den?
Løsne disse.
Greit. Ja. Jeg mener… Vel, jeg kan løsne dem litt.
Ja, vi tar dem av deg.
Hva er det?
Jeg trodde det var min frelse.
Vi kunne ikke engang finne skadedyr til å mette sulten vår.
Noen spiste likene,
andre stappet i seg jord.
Jeg tenkte på hvordan jeg skulle gjøre slutt på mitt eget liv da jeg så den.
Glemte vesken.
Hva…
Hva var det du så?
En enkel liten matbit.
En sopp.
Jeg takket Gud.
Men noe annet kom til meg.
Hva var det?
En demon?
Selve øya?
Men jeg var skrubbsulten, og den var også skrubbsulten.
Jeg ble tilbudt en avtale for min kolonis frelse,
og jeg signerte pakten
med mitt eget blod, min avføring og sæd.
Hva tilbød du til gjengjeld?
Hvis jeg hadde nektet,
- ville ingen av dere vært her. - Kanskje det hadde vært bedre.
Det er lett å dømme når øya di blomstrer rundt deg.
Blomstrer?
Sønnen min er fanget på et jævla helvetes-skjær.
Jeg tror den snakket til meg.
- Fulgte du den? - Nei.
Hva ønsket den?
Den vet at redde menn vil gjøre desperate ting.
Hva betyr det?
Jeg vil se mine barns ting.
TØYDUKKE - TREKU
Hvert sekund i den kisten
så jeg for meg dødsfallene deres.
Sarah.
Så trist.
Så lenge det finnes menn av mitt blod,
er dere bundet av pakten. Men jeg er den siste.
Hva er det du sier?
Ta meg med ut på havet,
forbi punktet som seilerne frykter.
Når jeg er utenfor dens grep,
uten fortryllelsen,
tror jeg at jeg vil eldes og dø.
Når min blodlinje er borte, vil min død frigjøre øya fra forhekselsen.
- Vi vet ikke om det dreper ham. - Bare én måte å finne ut av det på.
Og øya vil ikke la ham dra så lett. Det er farlig nok der ute.
På havet, om natten, for ikke å nevne å seile med svake menn.
Og nei, jeg snakker ikke om ham. Hva som helst kan skje der ute.
Det at du ikke vet det, forteller meg hvor farlig dette er.
I går kveld…
…merket jeg et vesen. Jeg gjorde det. Vet ikke hva det er eller hva det ønsker.
Jeg vet vi må gjøre ende på det. Jeg vet vi må prøve.
Han får bare være på båten min i kisten.
Wyck tar oss med ut.
Men det kommer til å være folk på havna.
Så jeg må spørre: Er du villig til å legge deg i kisten igjen?
Bare til vi er om bord i båten.
- Bare til vi er om bord. - Ja.
Ja.
Tom.
Å, pokker.
Hvorfor er han her?
Noen kan ha meldt fra om at jeg skrek. La meg snakke med ham.
Hva? Vent litt.
Tom. Jeg tar meg av det.
Vel, Patricia slår til igjen.
Mistet nøklene, fant nøklene. Flott å se… Ha en fin kveld.
- I like måte. - Ja.
Du burde bare dra hjem.
Patricia.
Kom hit. Gå ut av Jeepen min.
Hva i helvete gjør du?
Patricia. Kom hit. Kom deg…
- Jeg sverger… - Herregud.
Patricia, hva gjør du?
Du må høre på meg. Patricia!
Slutt! Slutt!
Kom hit!
Kom igjen.
Mange fiskere lærer på den harde måten at man ikke drar for langt fra øya.
Det er som vårt eget Bermuda-triangel der ute.
Så, vi stopper to minutter før vi når denne streken.
Det er den døde sonen. Å krysse den vil aktivere dette lyset.
Forbi denne bøyen pleier ikke folk som meg å komme tilbake.
Uansett, jeg stopper båten to minutter unna.
Du kan sette ham i jolla og ta ham med resten av veien selv.
Er to minutter for nære for deg?
Du greier ikke å ro stort lenger.
Få ham forbi bøyen og send ham til helvete så vi kan få slutt på dette.
Djevelen har kretset over denne byen og gjort den til sin egen.
Folkene i den er hans.
Det onde har vunnet over det gode her.
Se på kirken min. Jeg har ingen menighet.
Jeg har gress. Hvis du vil ha.
Vi må bare røyke ute.
- Faren din kommer vel ikke hjem snart? - Nei, ikke på en stund.
God kveld.
Hva er greia med ham?
Jeg vet ikke.
Før trodde jeg at han var redd for alt. Men nå tror jeg bare at han er en løgner.
Vil du finne ut av det?
Er rommet hans der oppe?
Kelly… Ok.
Forlat Whitewood i kveld. Jeg bønnfaller deg.
- Hvilken kraft? - Dra, før det er for sent.
Kelly, jeg tror ikke vi burde gå inn dit.
Hvis han lyver, kan han ikke straffe deg. Det kalles å ha et moralsk overtak.
Skal du ikke arrestere meg?
Nei. For jeg kan ikke høre på dette hele natten.
Men jeg vet ikke mine arme råd, Patricia. Jeg får masse rare telefoner nå.
Trekker folk ut av havet. Jeg må vite hva faen det er som foregår.
- Jeg vet ikke hva du mener. - Jeg tror du vet nøyaktig hva jeg mener.
Og jeg vet du er lojal mot Loftis, men folk snakker.
De danner en slags aksjonskomité, og jeg kan ikke klandre dem.
Ingen har fått tak i ham det siste døgnet.
- De skjønner ikke hva han gjør. - Få meg til å skjønne hva han gjør.
For hvis jeg ikke skjønner det, er det farlig for meg selv, min kone
og hver eneste person på øya.
De sa at jeg ikke skulle skape panikk.
Herregud. Hva er det jeg kan få panikk over?
Kom igjen, Patricia. Du vet at jeg alltid har vært på din side.
…rundt 1,5 km unna øya. Dårlig sikt.
Hva? Hva er det?
Øya spiller spill.
Pass på at kisten er sikret. Jeg skal sjekke under dekk.
Hvem der?
Hallo.
Jeg vet det er deg. Vær så snill.
- Si noe. Jeg føler jeg kveles! - Alt er i orden. Bare…
Bare trekk pusten dypt.
Takk og pris. Å, takk og pris. Gud velsigne deg.
Skal du slippe meg ut nå?
Jeg kan ikke det. Og jeg er veldig lei for det.
- Du lovet det. - Ja, jeg vet det.
Jeg er klar over det, men jeg… Og jeg er veldig lei for det.
Faen ta deg.
- Faen ta meg? - Ja. Jeg sa: "Faen ta deg."
Faen ta deg!
Faen ta meg? Faen ta deg!
Dra til helvete.
Er du her?
Han ber om å bli sluppet ut.
Jeg vil aldri forstå hvordan du fikk jobben din.
Hvorfor nevner du dette?
- Han har ikke bedt om mye. - Ja.
Det begynner med én ting, og så én til. Jeg slipper ikke den tingen løs.
Du kan ikke stole på en som vet at døden kommer.
- Vel, det er tungt… - Ja, selvfølgelig er det det, for faen!
Her.
Min beste venn Mark Doyle og søsteren hans.
Dama mi, Gerrie.
Gerrie Doyle?
Det stemmer.
Museum-Gerrie?
Det er henne.
Gerrie Doyle fra historielaget?
- Jeg sa det er henne. - Unnskyld.
Jeg var bare 16.
Det var en fæl tid på øya.
Så øya var nedstengt.
Vi hadde portforbud. Folk hadde forsvunnet.
Perfekt tidspunkt for en fisketur.
Jeg og fire venner stjal en båt og dro ut på havet for å se hvor modige vi var.
Ja. Ja.
Den traff oss nedenfra først. Traff oss hardt.
Den greia var stor. Den kom til å rive i stykker båten på få sekunder.
Og så sa Ricky at han så…
…en tentakel.
Og med det ble vi smågutter igjen som ropte på mamma,
og jeg vet at jeg må komme meg vekk.
Du vet, før båten synker. Før vi blir dratt inn i munnen dens.
Så jeg begynte å svømme min vei.
Og det var da jeg kjente at den grep tak i foten min.
Jeg var så redd. Den trekker i meg, og jeg prøver å slippe unna.
Og så innser jeg at det er Mark som bønnfaller meg om hjelp.
Og nå blir vi begge trukket under vannet,
og jeg ser den greia under ham.
Vi blir begge trukket ned, og jeg…
Jeg sparket ham av meg. Sparket ham av meg.
Wyck, det var ikke din skyld.
Jeg fortalte deg historien så du skal høre på meg én jævla gang.
Ikke slipp ham ut!
Jeg har sluppet ham ut alt.
Han kan knapt nok stå.
- Dra til helvete, for faen. - Ja. Ja.
Ja.
Den låses bare hvis det er en hemmelighet.
Er det moren din?
Hun var veldig vakker.
Du sa at hun døde under fødselen.
Hun gjorde det.
Jeg kjente henne.
Det var tristere enn jeg trodde. Jeg trodde det var en morsom hemmelighet.
Ja, så min teori er at øya korrumperer. Kanskje det hadde skjedd meg.
Jeg hadde bare vært nok en fryktelig hendelse i historien vår.
Hvem vet?
Ok, ja, jeg vet hvordan det høres ut. Patricia er gal. Det er greit.
Ja. Jeg er ute.
- Tror du meg? - Jeg vil ikke finne ut av det.
Jeg trivdes her ikke før, og ikke stort mer nå.
- Jeg har bare fortalt deg halvparten… - Og vet du hva? Det holder.
Skjønner du? Det holder. Jeg trenger ikke den andre halvparten.
Gjør meg en tjeneste. Du kan gi min venn, borgermesteren, oppsigelsen min.
- Det er alt. - Ok.
Og du kan gjerne komme deg ut.
- Ok. - Den jævla greia er uansett ødelagt.
- Alt kan være i orden i morgen. - Ja, vel…
Det høres lovende ut. Og dere skal alle ha lykke til.
Takk.
Kom igjen, karer La oss jobbe hardt i dag
Hvem blir den siste?
Kan du den, Wyck?
Vi går om bord i skipet vårt Og seiler i dag
Hvem blir den siste?
Vi nærmer oss.
Gjør klar jolla.
Lurer på hva mine siste ord blir.
Vil jeg tenke på barna mine?
Noe trivielt? Et ubetydelig nag?
Vil jeg tenke på min mor?
Eller vil jeg si "vær så snill, Gud, la meg leve"?
Hvis jeg blir 60, hadde jeg vært svært fornøyd.
Nei, nei, nei…
La oss fortsette.
Skipperen roper
Gå baut mot styrbord så
Men hvem blir den siste?
Vinden fra øst
Kan ikke stoppe oss nå
Selv om fiskene er få
Og vannet svart der lå
Vi trenger en annen plan.
- Jævla drittsekk! Gi meg den! - Jeg vil leve.
Slipp meg, din svære bjørn! Slipp, din jævel!
Du skal spise pikken min!
Faen i helvete!
Hent harpunen! Nå!
Jeg vil ikke dø! Jeg vil ikke dø!
- Få ham ned i kisten! - Nei! Nei, nei!
- Bli der. - Der!
La meg leve!
Legg deg ned!
Jeg vil ikke dø!
Takk…
La meg leve!
Pokker. Pokker.
Pokker.
Helvete.
Wyck!
- Jeg trodde du var død! - Jaså?
- Så hvorfor er du der nede? - Jeg lette etter nødbluss.
Så de kan finne deg? Fy faen.
Denne dritten…
Hvorfor flyttet du den?
Du var flink.
Takk.
Jeg var jævlig flink.
Vent, sjekket du kisten?
Ja. Bare masse ribben og wienerpølser.
Han har sluttet å synge.
- Du sparket kofferten ned trappen, idiot. - Den falt. Unnskyld meg. Den falt.
- Hjulene gjør den utrygg. - Jeg har aldri bodd i et verre vertshus.
- Bra. Da kan du dra. - Du lukter som om kål bæsjet i en bleie.
Tekst: Espen Stokka