Halló?
Én… Alig… Alig hallak.
Micsoda?
Hol?
Egy napig aludtam?
A bejegyzés említ egy dögvészt, amit Gerrie 1702-höz köt.
És ebből
arra következtetünk, hogy a napló Sarah Westcott Warrené volt.
És…
Tessék.
Köszönöm.
Úgy gondoltuk, az elátkozott tárgyat talán eltemették Richard Warrennel együtt.
Úgyhogy Wyck azt javasolta, hogy ássuk ki.
Tehát ezt csináltuk.
Mit csináltatok?
Kiástuk Richard Warren koporsóját.
Kiástátok az alapító atya tetemét?
- Igen, ott van. - Igen, itt van.
Elment a kibaszott eszetek?
Na jó, csak hallgasd meg, amit mond.
- Úristen. Ott van bent? - Nem. Fent van.
Felvittük.
Miért…
Miért vittétek fel?
Mert még él.
Mi van?
De tudtunk kommunikálni egy kis notesz segítségével.
Mi van?
Richard Warren ott van abban a szobában.
Rád vár.
Hogy érte…
Miért várna rám?
Csak „a sziget Lordprotektorával” hajlandó beszélni. Gondoltuk, az te vagy.
Ja, ezt nézd. Látod?
He?
Aha. Igen.
Bemész oda,
és ráveszed, hogy mondja el,
hogy a picsába működik ez a basz.
- Ne! - Ne, ne, ne! Ne!
Ne…
Te magad ne próbáld meg.
Őt vedd rá, hogy tegye meg.
Tessék.
Magatokra hagylak titeket.
HELLÓ PATRICIA VAGYOK
FELDÜHÍTETT VALAMI, AMIT MONDTAM?
TOM LOFTIS POLGÁRMESTER VAGYOK VEZETŐ
TÉGED HOGY HÍVNAK?
Egyet elfelejtettem.
Te tudsz beszélni?
Igen.
Hogy…
Hogyhogy még életben vagy?
Lépre csalt egy ördög, és elárultak az alattvalóim.
De egy gonosz erő itt tart.
Hogy érted? Az ott… Az ott az?
Ez az?
Ki… Ki tudod nyitni?
Lazítsd meg ezt.
Persze, jó. Vagyis…
Hát, meg tudom… Meg tudom lazítani egy kicsit.
Igen, vegyük… Ja, vegyük ezt le.
Mi ez?
Azt hittem, ez a megváltásom.
Még rágcsálókat sem találtunk éhségünk csillapítására.
Egyesek hullákat ettek,
mások földet faltak.
Azt fontolgattam, hogy vessek véget saját kezemmel az életemnek, amikor megláttam.
Bocs, itt maradt a táskám.
Mi…
Mi volt az, amit megláttál?
Egy egyszerű morzsányi étel.
Egy gomba.
Hálát adtam Istennek.
De valami más jött el hozzám.
Mi volt az?
Egy démon?
Maga a sziget?
De éheztem, és az is éhezett.
Paktumot ajánlott a településem megmentéséért,
és aláírtam az egyezséget,
a saját véremmel, ürülékemmel és ondómmal.
Mit ajánlottál cserébe?
Ha visszautasítottam volna,
senki se lenne itt.
Talán jobb lett volna.
Könnyű ítélkezni, ha a szigeted virágzik.
Virágzik?
A fiam itt ragadt egy kurva pokolsziklán.
Azt hiszem, beszélt hozzám.
Követted?
Nem.
Mit akart?
Tudja, hogy a megfélemlített emberek kétségbeesett dolgokat tesznek.
Ez mit jelent?
Látni akarom a gyermekeim holmiját.
RONGYBABA - FA TEHÉNFIGURA
Abban a koporsóban minden pillanatban
elképzeltem a halálukat.
Sarah…
De szomorú.
Amíg vannak emberek a véremmel,
kötelez titeket a paktum. De én vagyok az utolsó.
Mit akarsz ezzel?
Vigyetek ki a tengerre,
túl a ponton, ahol a tengerészek félnek.
Ha egyszer kiszabadulok a szorításából,
és nincs rajtam a rontás,
úgy hiszem, megöregszem, és meghalok.
Ha a vérvonalamnak vége,
a halálom felszabadítja a szigetet az átok alól.
Először is, nem tudjuk, hogy ez tényleg megöli-e.
Csak egy módon tudhatjuk meg.
Másodszor, a sziget nem fogja könnyen elengedni.
Amúgy is elég veszélyes odakint.
A tengeren, éjszaka, pláne, ha gyenge emberekkel hajózunk.
És nem, nem róla beszélek.
Bármi megtörténhet odakint.
Az a tény, hogy ezt nem tudod, elárulja, milyen veszélyes ez valójában.
Múlt éjjel…
Éreztem egy jelenést.
Komolyan.
Nem tudom, mi az, és nem tudom, mit akar.
De tudom, hogy meg kell szüntetnünk.
Tudom, hogy meg kell próbálnunk.
Nem jön a hajómra, csak ha a tetves koporsójában van.
Wyck kivisz minket a tengerre.
De lesznek emberek a kikötőben.
Úgyhogy meg kell kérjelek, hogy legyél szíves visszabújni a koporsódba.
Csak… Csak amíg a hajóra nem kerülünk.
- Csak amíg a hajóra nem kerülünk? - Igen.
Jó. Rendben.
Tom.
Ó, basszus.
Ez mit keres itt?
Valaki biztos jelentette a sikoltozásomat. Hadd beszéljek vele.
Mi? Várj csak. Várj.
Tom.
Intézem.
Na, Patricia újra lecsap.
Elveszett a kulcsom, meglett a kulcsom. Nagyon örültem…
Jó éjszakát!
Jól van. Neked is.
- Kösz. - Te…
Csak menj szépen haza.
Patricia.
Gyere ide. Szállj ki a dzsipemből.
Mi a fenét csinálsz?
Patricia.
Gyere ide. Szállj…
- Istenemre esküszöm… - Úristen.
Patricia, mi a jó fenét művelsz?
Idehallgass! Patricia!
Állítsd le! Ha… Hagyd abba!
Gyere ide!
Menjünk.
Sok halász a saját kárán tanulja meg, hogy nem mehet túl távol a szigettől.
Ez olyan, mint a mi saját Bermuda-háromszögünk.
Szóval megállunk két percre, mielőtt elérünk ehhez a vonalhoz.
Ez a holtsáv.
Ha átlépjük, bekapcsol ez a lámpa.
Erről a bóján túlról a magamfajták nem nagyon térnek vissza.
Akárhogy is, megállítom a hajót a kétperces jelnél.
Ott beteheted a csónakba, és elviheted a maradék úton te magad.
A két perc nem túl veszélyes számodra?
Nem fogsz tudni túl messze evezni azzal az izével.
Vigyük túl a bóján, és küldjük a pokolba, hogy véget vethessünk ennek.
A gonosz itt köröz a város felett,
és a magáévá tette.
Az emberek is a hatalmában vannak.
Itt a gonosz diadalmaskodott a jó felett.
Nézd meg a templomomat!
Nincs parókiám…
Van… Van füvem. Hogyha… Hogyha kérsz.
Csak odakint kell elszívnunk.
Apád nem jön haza mostanában, ugye?
Nem, nem, nem. Egy darabig nem.
Jó estét. Jó estét.
Mi a sztorija?
Nem tudom. Én…
Régen azt hittem, hogy mindentől fél.
De most már csak azt hiszem, hogy hazudik.
Ki akarod deríteni?
Fent van a szobája?
Kelly… Oké.
Hagyd el Whitewoodot még ma este. Könyörgök.
- Milyen hatalom? - Távozz, amíg nem késő!
Kelly, én nem… én nem… Én nem hiszem, hogy be kéne mennünk.
Ha tényleg hazudik neked, nem büntethet meg.
Ezt hívják úgy, hogy erkölcsi fölény.
SERIFF
Nem viszel be?
Nem.
Mert nem tudom ezt hallgatni egész éjjel.
De nem fogom fel ép ésszel, Patricia.
Már mindenféle fura hívásokat kapok.
Embereket húzok ki az óceánból, bassza meg. Tudnom kell, mi az ördög folyik itt.
Nem tudom, mire gondolsz.
Szerintem pontosan tudod, mire gondolok.
És tudom, hogy lojális vagy Loftishoz, de az emberek beszélnek,
és valami operatív bizottságot, vagy mi a szart alakítanak,
és ezt nem tudom felróni nekik.
Az elmúlt 24 órában senki sem tudta elérni a fickót.
Csak nem értik, hogy Loftis mit csinál.
Hát értesd meg velem, hogy mit csinál.
He?
Mert ha nem értem meg, az veszélyes rám, a nejemre,
és a szigeten minden emberre.
Nem tehetem. Azt mondták, ne okozzak pánikot.
Ó, Jézus Isten. Mégis mitől pánikolnék?
Ugyan már, Patricia.
Tudod, hogy mindig a te pártodat fogtam.
…kábé másfél kilométerre a szigettől. Rosszul látszik.
Micsoda? Mit mondanak?
A sziget játszik velünk.
Ügyelj rá…
Ügyelj rá, hogy a koporsó biztonságban legyen.
Megnézem, lent mi a helyzet.
Ki van itt?
Hahó.
Tudom, hogy te vagy az.
Kérlek.
Mondj valamit.
- Úgy érzem, megfulladok! - Minden rendben. Csak…
Csak lélegezz mélyeket.
Hála Istennek. Ó, hála Istennek. Isten áldjon.
Most már kiengedsz?
Figyelj, nem lehet. És én… én nagyon sajnálom.
- Ezt ígérted. - Igen, tudom.
Ezt… Ezt én is tudom, de… És nagyon… nagyon sajnálom.
Baszd meg.
- Basszam meg? - Igen. Azt mondtam: „Baszd meg.”
Te baszd meg!
Basszam meg? Te baszd meg!
Baszódj meg!
Itt vagy még?
Azt… Azt kéri, hogy engedjük ki.
Sosem fogom megérteni, hogy a faszba kaptad az állásod.
Egyáltalán miért jössz ezzel?
- Nem kért sokat. Csak… - Aha.
Aztán az egyik után jön a másik. Nem engedem ki azt az izét.
Nem bízhatsz valakiben, aki tudja, hogy eljön érte a halál.
Hát, ez nehéz…
Hát persze hogy az! Naná, hogy kurvára az!
Tessék.
A legjobb barátom, Mark Doyle és a húga.
A barátnőm, Gerrie.
Gerrie Doyle?
Úgy van.
Múzeum Gerrie?
Személyesen.
Gerrie Doyle a helytörténeti körből?
- Mondom, hogy ő az. - Bocs.
Csak 16 voltam.
Rossz korszak volt az a szigeten.
A sziget karantén alatt volt.
Kijárási tilalmak, eltűnt emberek…
Tökéletes időzítés egy halászexpedícióhoz.
Négy haverommal úgy döntöttünk, hogy ellopunk egy hajót,
kivisszük a nyílt tengerre, próbára tesszük a bátorságunkat.
Aha. Igen.
Alulról támadott először. Durván támadott.
Ez a valami nagy volt.
Pillanatok alatt szétszedte volna a hajót.
És hallom, Ricky azt mondja, látott…
látott egy csápot.
És rögtön kisfiúk lettünk, és az anyukánk után visítottunk,
és én…
és én… én tudtam, hogy el kell tűnnöm onnan.
Tudod, mielőtt elsüllyed az egész. Mielőtt beránt minket a szájába.
Úgyhogy elkezdtem elúszni onnan.
És ekkor… ekkor éreztem, hogy megragadja a lábam.
Annyira féltem.
Mivel ez… ez húzott engem, és próbáltam elszabadulni.
Aztán észrevettem, hogy Mark az, és segítségért könyörög.
És akkor
mindkettőnket kezdett lefele húzni, és…
és láttam azt az izét Mark alatt.
Húzott lefelé mindkettőnket, és én… és én…
lerúgtam őt magamról.
Lerúgtam magamról.
Wyck, nem a te hibád volt.
Azért mondtam el a kurva sztorit, hogy hallgass rám még egyszer utoljára.
Ne engedd ki őt!
Már kiengedtem.
Alig tud állni.
Az Isten küldjön a pokolra!
Ja. Aha.
Igen.
Csak akkor zárják be, ha titkos.
Ez az anyukád?
Olyan szép volt.
Nem azt mondtad, hogy a szüléskor halt meg?
Akkor halt meg.
Ismertem.
Hát, ez szomorúbb, mint képzeltem.
Azt hittem, valami vicces titok lesz.
Igen, úgyhogy az az elméletem, hogy a sziget tönkretesz.
És talán velem is ez történt volna.
Csak egy újabb szörnyű baleset lettem volna a sziget történetében.
Ki tudja?
Oké, jó, tudom, ez hogy hangzik, és… és értem.
Patricia megőrült. Nem… Nem baj.
Ja. Léptem.
Hiszel nekem?
Nem érdekel, hogy kiderítsem.
Eddig se szerettem itt lenni, és most sem kedveltem meg.
Hát, igazából még csak a felét mondtam el…
És tudod, mit?
Elég is.
Érted? Ez bőven elég.
Nem kell semmi. Nem kell a másik fele.
Tegyél meg valamit.
Add át a barátomnak, a polginak, hogy indul az egyhetes felmondási időm.
Ennyi.
- He? - Oké.
És bátran szállj csak ki.
- Oké. - Amúgy is rossz az a rohadt izé.
Lehet, hogy holnapra jó lesz.
Ja, hát…
Ígéretesen hangzik.
És sok szerencsét mindenkinek.
Köszönöm.
Ó, jertek, legények
Keressük meg jussunkat
Ki lesz az utolsó?
Ezt ismered, Wyck?
Aha.
Hajónk tengerre ki fusson hát
Ki lesz az utolsó?
Közeledünk.
Készítsd a csónakot.
Vajon mik lesznek az utolsó szavaim?
A gyerekeimre fogok gondolni?
Valami csip-csup dologra? Valami kicsinyes sérelemre?
Az anyámra gondolok majd?
Vagy azt mondom: „Kérlek, Isten,
hagyj élni”?
Tudod, ha én megérném a 60-at, igencsak örülnék.
Ne, ne, ne…
Menjünk tovább.
A kapitány
Kér egy jobb kanyart
De ki lesz az utolsó?
A keleti szél
Vissza nem tart
Fekete a víz
S kevés a hal
Más tervet kell kovácsolnunk.
Te kurafi! Add azt ide!
- Élni akarok! - Add ide!
Eressz el, te óriás medve! Eressz el, te faszfej!
Megetetem veled a pöcsömet!
Szentségit!
Hozd a szigonyt! Most!
Nem akarok meghalni! Nem akarok meghalni!
- Tegyük a koporsóba! - Ne! Ne, ne, ne!
- Maradj ott! - Oda!
Hagyjatok élni!
Feküdj le!
Nem akarok meghalni!
Köszö…
Hagyjatok élni!
Baszki. Baszki.
Baszki.
Szentségit.
Wyck!
- Azt hittem, meghaltál! - Igen?
- Mit csináltál odalent? - Hát… Hát a jelzőrakétákat kerestem.
Hogy megtaláljanak? Francba az egésszel.
Ezt a szart…
Ezt miért állítottad el?
Jól csináltad.
Köszönöm.
Kibaszott jól csináltam.
Várj, megnézted a koporsót?
De meg ám.
Csak egy csomó borda meg bécsi virsli.
Legalább már nem énekel.
Ja, perfekt. Lerúgta a bőröndömet a lépcsőn,
- maga falábú barom. - Csak leesett. Elnézést, leesett.
Görgő van az alján, ami kész veszedelem.
Ilyen tré fogadóban még sose laktam.
- Jó. Akkor mehet. - Bűzlik, mint egy káposzta, ami beszart…
- Az… - …a pelenkába.
A feliratot fordította: Speier Dávid